ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 766/18876/24
Номер провадження: 33/819/102/26
Головуючий у першій інстанції Рєпін К.К.
Суддя-доповідач Коровайко О.І.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2026 року        м. Херсон
Суддя Херсонського апеляційного суду Коровайко О.І.,
при секретарі Вершині І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання захисника Погрібної Тетяни Сергіївни про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 15 серпня 2025 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В:
Суть питання, що вирішується судом.
Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 15 серпня 2025 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок.
Згідно з постановою суду 03.11.2024 близько 18:31 год., за адресою: м.Херсон, вул.Жуковського 54, ОСОБА_1 керував транспортним засобом NISSAN NV 200 днз НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації рухів, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, в порушення п.2.5 ПДР України.
Суд кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП – відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Не погоджуючись із таким судовим рішенням, 27 квітня 2026 року адвокат Погрібна Т.С. подала апеляційну скаргу в якій просить постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 15 серпня 2025 року скасувати та провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП – закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
При цьому, захисником - адвокатом Погрібною Т.С. в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Вказане клопотання захисник Погрібна Т.С. обґрунтувала тим, що зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що розгляд справи відбувся за участю представника апелянта – Коваленко Т.В., однак копія постанови у строк, передбачений ст.285 КУпАП, апелянту не вручалась та не надсилалась. За посвідченням та довідкою командира військової частини, старший матрос ОСОБА_1 проходить військову службу за призовом під час мобілізації у НОМЕР_2 з 24.01.2025. У період розгляду справи апелянт перебував у районі ведення бойових дій на Запорізькому напрямку, де виконував бойові завдання, за таких обставин він був відсутній за місцем реєстрації, не мав стабільного мобільного зв`язку та доступу до мережі Інтернет. Про існування оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізнався лише в квітні 2026 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, після чого без затримки 10 квітня 2026 року уклав відповідний договір з адвокатом. 
Захисник зазначає, що нею 13.04.2026 року подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи, після чого отримано фактичний доступ до них. Відповідно до усталеної судової практики, перебіг строку на оскарження пов`язується не лише з фактом ухвалення рішення, а й з моментом, коли особа отримала реальну можливість ознайомитися з його змістом. 
Адвокат також зазначає, що відсутність належного вручення постанови є самостійною та достатньою підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, а також зазначає про гарантії права на доступ до суду та апеляційне оскарження, з огляду на практику Європейського суду з прав людини. Вважає, що строк пропущений з поважних причин, просить його поновити.
Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.
ОСОБА_1 та адвокат Погрібна Т.С. належним чином повідомлені про місце, дату та час апеляційного розгляду. 
13 травня 2026 року на адресу Херсонського апеляційного суду надійшла заява адвоката Рогрібної Т.С., в якій захисник просить здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 та її відсутності.
Мотиви суду
Відповідно до положень ст.294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Виходячи зі змісту вказаної статті початком перебігу строку на апеляційне оскарження постанови законодавцем визначено саме день винесення такої постанови. Будь-яких виключень із вказаного правила, зокрема пов`язаних із датою отримання копії постанови, чи ознайомленням з матеріалами провадження, процесуальне законодавство не містить.
Правило дотримання десятиденного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи про адміністративні правопорушення розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Вивчивши доводи заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та матеріали судової справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів судової справи оскаржувана постанова винесена 15.08.2025 року. Розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_1 , який повідомлявся про розгляд справи засобами поштового зв`язку, а також шляхом направлення йому SMS-повідомлення про дату та час розгляду справи. Довідки про доставку зазначених SMS-повідомлень наявні в матеріалах провадження (а.п.11,16). Крім того, матеріали справи містять заяву ОСОБА_1 адресовану суду про відкладення розгляду справи з додатком у виді його пояснень. 
Згідно матеріалів справи, за час перебування матеріалів на розгляді в місцевому суді з 07.11.2024 року по 15.08.2025 року, ОСОБА_1 , який також повідомлявся під час складання протоколу про розгляд справи у Херсонському міському суді Херсонської області, заяву про видачу йому копії постанови чи ознайомлення з матеріалами справи не подавав.
Враховуючи, що оскаржена постанова винесена судом 15.08.2025 року, строк на апеляційне оскарження сплив 25.08.2025 року.
10.04.2026 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження, між ОСОБА_1 та адвокатом Погрібною Т.С. укладено договір про надання правової допомоги.
17.04.2026 року захисником Погрібною Т.С. подано до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи.
23.04.2026 року адвокат Погрібна Т.С. отримала доступ до відеофайлів у справі №766/18876/24.
27.04.2026 року захисником в системі Електронний суд подано апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Таким чином, враховуючи дату укладення договору на участь захисника в апеляційному провадженні, останній набув повноважень в даній справі вже після спливу строку на апеляційне оскарження.
З огляду на наведене, апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи захисника про існування безпосередньо в нього поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки він не був учасником судового процесу в місцевому суді та набув повноважень захисника після сплину строку на апеляційне оскарження.
Що стосується доводів клопотання адвоката Погрібної Т.С. про поновлення строку на апеляційне оскарження, то суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними.
Так, відповідно до ст.294 КУпАП строк на апеляційне оскарження може бути поновлено за клопотанням особи, яка подала апеляційну скаргу.
В той же час поновлення строку на апеляційне оскарження можливе лише у випадку наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального права під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак, користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.
Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справи «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України»). Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України»).
На переконання суду апеляційної інстанції апелянтом в клопотанні не доведено існування поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.
Апеляційний суд враховує те, що справа про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 перебувала в провадженні Херсонського міського суду Херсонської області тривалий час з 07.11.2024 року по 15.08.2025 року. В ході судового розгляду ОСОБА_1 неодноразово повідомлявся про дату та час розгляду справи, подавав заяви та клопотання. 
Крім того в ході тривалого судового розгляду захист інтересів ОСОБА_1 здійснювали три захисники (адвокат Турчак М.В., адвокат Клострейх О.В., адвокат Коваленко Т.В.). 
З оскаржуваної постанови суду вбачається, що безпосередньо сам ОСОБА_1 участі в судовому засіданні 15 серпня 2025 року не приймав, при цьому належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно нього. Водночас розгляд справи проводився за участю його захисника Коваленко Т.В. 
За таких обставин ОСОБА_1 , будучи обізнаним про факт розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно нього, а також дату та час такого розгляду, мав можливість своєчасно звернутися до суду з апеляційною скаргою, як самостійно, а за наявності певних перешкод, через свого захисника.
Водночас за твердженням захисника Погрібної Т.С., Мичко В.В. звернувся за правовою допомогою щодо оскарження постанови лише в квітні 2026 року, тобто майже через 8 місяців після її винесення. 
Сам факт укладення договору із захисником поза межами строку на апеляційне оскарження, а в даному випадку майже через вісім місяців після винесення оскаржуваної постанови суду першої інстанції, не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження та свідчить лише про пасивну поведінку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в частині реалізації власних прав. 
Будь-яких відомостей про існування реальних обставин, що такий тривалий час перешкоджали ОСОБА_1 з`ясувати стан розгляду справи та оскаржити постанову до клопотання захисника не долучено.
Сам лише факт проходження ОСОБА_1 військової служби не є таким, що свідчить про відсутність у останнього можливостей реалізації права на апеляційне оскарження в межах передбаченого законом строку або ж в найкоротший строк після його закінчення. 
Долучена до апеляційної скарги копія довідки командира військової частини про періоди безпосередньої участі ОСОБА_1 у заходах забезпечення оборони України вказує на його залучення до таких заходів зокрема у період з 26.10.2024 по 25.11.2024 та з 12.12.2024 по 21.01.2025. Однак в ході розгляду даної справи судом були призначені судові засідання 24.02.2025, 08.08.2025, 15.08.2025 про які ОСОБА_1 було повідомлено належним чином. Оскаржувану постанову винесено 15.08.2025 за участю захисника Коваленко Т.В. та ОСОБА_1 мав достатньо часу і можливостей для реалізації своїх прав на її оскарження.
Що стосується доводів захисника Погрібної Т.С. про те, що про існування оскарженої постанови ОСОБА_1 дізнався лише в квітні 2026 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, то вони є непереконливими, оскільки з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що повний текст постанови у справі №766/18876/24 судом скеровано до реєстру 19.08.2025 року. До вказаного судового рішення забезпечено загальний доступ 20.08.2025 року. 
Таким чином зміст заявленого апелянтом клопотання не містить жодних відомостей, які саме обставини, що не залежали від волі ОСОБА_1 перешкодили йому в межах строку на апеляційне оскарження, або найкоротший строк після його закінчення реалізувати своє право на оскарження постанови, в тому числі через захисника. За неведеного вказані адвокатом Погрібною Т.С. причини пропуску строку на апеляційне оскарження, як-то проходження військової служби, не можна визнати поважними. 
Судове рішення, на яке посилався захисник в апеляційній скарзі в обґрунтування наявності підстав поновлення строку на апеляційне оскарження, преюдиційного значення для вирішення даного клопотання не має.
З огляду на вищевикладене, враховуючи, що апелянт в клопотанні не навів поважних підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження та не довів існування таких обставин, в поновленні строку апеляційного оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту у відповідності до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП.
Повернення апеляційної скарги з вищевказаних підстав не перешкоджає повторній подачі апеляційної скарги із наведенням поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання адвоката Погрібної Т.С. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 15 серпня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційну скаргу адвоката Погрібної Т.С. на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 15 серпня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, повернути особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя         О.І. Коровайко