Справа №443/1124/26
Провадження №3/443/455/26

ПОСТАНОВА
Іменем України

01 липня 2026 року        місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,
за статтею 124 КУпАП, 

встановив:

ОСОБА_1 29.05.2026 о 09 год 20 хв у м. Ходорів вул. Тараса Шевченка, 102 Стрийського району Львівської області на перехресті нерівнозначних доріг, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїжджаючи з другорядної дороги на головну не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», не дав дорогу автомобілю марки «MAN TGX 18.480», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з причепом марки «FELDBINDER EUT 35.3», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався головною дорогою, у зв`язку з чим відбулося зіткнення транспортних засобів, від чого ті отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги пунктів 1.5., 2.3. «б», 8.4 «б», 16.11. ПДР, за що передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП.
У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення визнав повністю, надавши суду пояснення, які повністю відповідають викладеним у протоколі обставинам, щиро розкаявся.
Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, виходячи з такого.
Відповідно до диспозиції статті 124 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до вимог пункту 1.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001р. №1306 (далі – ПДР), дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Згідно з вимогами підпункту «б» пункту 2.3. ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
За змістом вимог підпункту «б» пункту 8.4. ПДР дорожні знаки поділяються на групи: Знаки пріоритету встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.
Відповідно до вимог пункту 16.11. ПДР на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, доведена:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №678604 від 29.05.2026, згідно з яким ОСОБА_1 29.05.2026 о 09 год 20 хв у м. Ходорів вул. Тараса Шевченка, 102 Стрийського району Львівської області керуючи транспортним засобом порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів (а.с.4); 
схемою місця ДТП, яка сталася 29.05.2026, в якій графічно зображено місце дорожньо-транспортної пригоди, причетні до неї транспортні засоби та їх розташування по відношенню до інших об`єктів на місці події, зазначено осіб, які керували цими транспортними засобами, а також пошкодження, які зазнали згадані транспортні засоби (а.с.4);
письмовими поясненнями ОСОБА_2 , які узгоджуються з матеріалами справи (а.с.6);
письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.5) та поясненнями, даними ним у суді добровільно, за власної згоди, які узгоджуються між собою та з матеріалами справи та в яких він повністю визнав вину у вчиненому правопорушенні.
Проаналізувавши вищевказані документи, пояснення ОСОБА_1 , суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми та повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано. 
Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи, вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 як учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.
Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд виходить з такого. 
Згідно з положеннями статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до вимог частини 1 та 2 статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Суд враховує характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому статтею 124 КУпАП, яка доведена повністю, обставину, яка пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення – щире розкаяння винного, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.
Зважаючи на викладені обставини у сукупності на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті 124 КУпАП у виді штрафу. Накладення на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним та достатнім для досягнення мети його застосування.
Також, з огляду на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір».
Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, статтею 4 ЗУ «Про судовий збір», –

постановив:

ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Павлів