ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/4925/22 Суддя (судді) першої інстанції: Колеснікова І.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Штульман І.В.
суддів:  Кобаля М.І.,
Черпака Ю.К., 
при секретарі: Красновій О.Р.,
за участі: адвоката Островської В.В., - представника відповідача;
Прокопенка В.І. та Холенка П.В., - представників позивача,- 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Альянс Холдинг” - адвоката Островської Вікторії Вікторівни на рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2025 року по справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю “Альянс Холдинг” про застосування заходів реагування, -

В С Т А Н О В И В:

07 лютого 2022 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій (далі - ГУ ДСНС) у Київській області звернулося в Окружний адміністративний суд м. Києва із адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі – ТОВ) “Альянс Холдинг” про застосування заходів реагування (а.с.1-10).
Законом України “Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду” від 13 грудня 2022 року №2825-IX (далі – Закон №2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.
Відповідно до пункту 2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2025 року позовні вимоги задоволено (а.с.188-190).
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції вказав, що з характеру порушень, встановлених актом перевірки, вони є суттєвими, адже можуть призвести до виникнення пожежі як неконтрольованого процесу знищення або пошкодження вогнем майна, під час якого виникають чинники, небезпечні для людей та навколишнього природного середовища. Тобто, виявлені порушення можуть кваліфікуватись як такі, що створюють реальну загрозу життю і здоров`ю людей. Застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень відповідача до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки, в даному випадку є саме тим заходом, що направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей та не порушують принципу пропорційності, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.
Не погоджуючись з рішенням Київського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2025 року, представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Альянс Холдинг” - адвокат Островська Вікторія Вікторівна (далі – апелянт) 05 грудня 2025 року подала апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги представник відповідача зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки відповідним обставинам та не звернуто увагу, на те що станом на момент проведення будівництва Автозаправочної станції (далі – АЗС) усі вимоги щодо зовнішнього пожежогасіння були дотримані. Апелянт зазначає, що АЗС на момент здійснення планової та позапланової перевірок перебувала в експлуатації ТОВ “Альянс Холдинг” та вважає несправедливим застосування до відповідача законодавства, яке не було чинним на момент введення згаданої АЗС в експлуатацію. 
Правом надання відзиву на апеляційну скаргу Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області не скористалось.
В письмових поясненнях представник Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області зазначає про наявність порушення щодо відсутності зовнішнього протипожежного водопостачання відповідачу відомо з 2021 року, проте станом на 12 травня 2026 року виявлене порушення не усунуто.
Представник відповідача у судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просила суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
Представники позивача у судовому засіданні надали пояснення аналогічні викладеним у письмових поясненнях, просили суд залишити без змін рішення суду першої інстанції, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2025 року, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду приходить до наступного висновку.
З матеріалів справи вбачається, що ГУ ДСНС у Київській області видано наказ від 29 жовтня 2021 року №1224 “Про проведення планових перевірок” (а.с.13-15).
На підставі наказу ГУ ДСНС у Київській області від 29 жовтня 2021 року №1224 та посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю) від 29 жовтня 2021 року №8280 посадовими особами ГУ ДСНС у Київській області у період з 29 жовтня 2021 року по 12 листопада 2021 року здійснено плановий захід перевірки додержання (виконання) вимог законодавства у сферах цивільного захисту, техногенної і пожежної безпеки ТОВ “Альянс Холдинг”, що розташоване за адресою: вул. Шевченка, буд. 61, село Юрів, Макарівський район, Київська область.
За результатами перевірки складено акт проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 12 листопада 2021 року №64, яким встановлено 8 (вісім) порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, а саме:
1) пожежні щити недоукомплектовані пожежним інвентарем (порушено абзац третій підпункту 3.11 глави 3 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні (далі -ППБУ));
2) переносні вогнегасники не розміщено шляхом навішування на вертикальні конструкції на висоті не більше 1,5 метра від рівня підлоги до нижнього торця вогнегасника і на відстані від дверей, достатній для її повного відчинення (абзац четвертий пункту 3.10 глави 3 розділу V ППБУ);
3) територія об`єкта, а також будинки, споруди, приміщення не забезпечені відповідними знаками безпеки. Знаки безпеки, їх кількість, а також місця їх встановлення повинні відповідати ДСТУ ISO 6309:2007 «Протипожежний захист. Захист безпеки. Форма та колір» (ISO 6309:1987, IDT) та ГОСТ 12.4.026-76 «ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопастности» (пункт 8 розділу ІІ ППБУ);
4) коридори, проходи та інші шляхи евакуації не забезпечені евакуаційним освітленням. Світильники евакуаційного освітлення повинні вмикатися з настанням сутінків у разі перебування в будинку людей (пункту 2.31 глави 2 розділу ІІІ ППБУ);
5) на АЗС відсутній запас піноутворювача (ВБН В.2.2-58.1-94; НАПБ В.01.058-2008/112);
6) на об`єкті відсутнє зовнішнє протипожежне водопостачання (ВБН В.2.2-58.1-94; ДБН В.2.5-74:2013; ДБН В.2.5-20-2018);
7) на об`єкті відсутні автоматизовнані системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення (ДБН В.2.5-76:2014);
8) посадові особи та працівники не пройшли навчання, протипожежний інструктаж і перевірку знань з питань пожежної безпеки (пункти 15,16,20 розділу ІІ ППБУ). 
На думку позивача, перелічені в акті порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей, які перебувають на об`єкті, тому слід застосувати заходи реагування шляхом повного зупинення роботи підприємства. 
Згідно частини другої статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” від 05 квітня 2007 року №877-V (далі – Закон №877-V у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), виключно законами встановлюються вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності.
Згідно із частиною сьомою статті 7 Закону №877-V, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Тобто, за рішенням адміністративного суду, ухваленим за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування, допускається виключно повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.
Відповідно до частин першої та другої статті 64 Кодексу цивільного захисту України від 02 жовтня 2012 року №5403-VI (з наступними змінами та доповненнями; далі – КЦЗ України), центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.
Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.
Частиною першою статті 65 КЦЗ України визначено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) з питань, які визначені частиною першою статті 64 цього Кодексу щодо: центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, інших державних органів та органів місцевого самоврядування; суб`єктів господарювання; аварійно-рятувальних служб.
Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону (стаття 66 КЦЗ України).
Згідно із частиною першою статті 67 КЦЗ України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Відповідно до частини першої статті 68 КЦЗ України, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.
Частиною другої цієї ж статті передбачено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Сукупність наведених норм КЦЗ України свідчить, що Управління ДСНС наділено правом звернення до суду з позовом про повне або часткове зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Суд звертає увагу, що законодавцем допускається можливість тимчасового зупинення експлуатації будівель суб`єкта господарювання незалежно від того, чи беруть вони участь у виробничому циклі.
Відповідно до частини першої статті 70 КЦЗ України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання.
При цьому повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг у відповідності до частини другої статті 70 КЦЗ України здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Отже, виключно за рішенням адміністративного суду здійснюється повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до акту від 12 листопада 2021 року №1185 за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, встановлено 8 (вісім) порушень правил та норм пожежної і техногенної безпеки.
Відповідно до приписів Закону №877-V, належним доказом усунення порушення є акт перевірки, який би зафіксував відсутність порушень правил та норм пожежної і техногенної безпеки.
Згідно статті 6 Закону №877-V, під час проведення позапланового заходу, з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).
В подальшому, відповідно до заяви ТОВ "Альянс Холдинг", позивачем проведено позапланову перевірку зазначеного суб`єкта господарювання, за результатами якої складено акт від 27 вересня 2023 року №44 щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки та було виявлено 1 (одне) порушення, а саме на об`єкті відсутнє зовнішнє протипожежне водопостачання ВБН В.2.2-58.1-94; ДБН В.2.5-74:2013; ДБН В.2.5-20-2018 (а.с.94-101).
Матеріали справи свідчать, що відповідачем активно вчинялись дії спрямовані на усунення виявлених порушень, однак, як правильно встановлено судом першої інстанції, на об`єкті відповідача залишається не усуненим 1 (одне) порушення вказане в акті №1185 від 12 листопада 2021 року, а саме: відсутнє зовнішнє протипожежне водопостачання. 
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду зазначає, що порушення, які є підставою для застосування заходів реагування, встановлені в акті перевірки, відповідач усунув не в повному обсязі, що ним і не заперечується, та не спростував документально відсутність зовнішнього протипожежного водопостачання.
Відповідно до пункту 4 розділу І ППБУ пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.
Відповідно до пункту 4 розділу І ППБУ, пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.
Пунктом 22 розділу ІІ ППБУ визначено, що під час експлуатації об`єктів забороняється знижувати рівень пожежної безпеки, встановлений законодавством, яке було чинним на момент початку використання об`єкта.
За змістом пункту 2 розділу V ППБУ до системи протипожежного водопроводу входить, в тому числі, зовнішній протипожежний водопровід.
Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 08 квітня 2013 року №133 затверджено з наданням чинності з 01 січня 2014 року державні будівельні норми ДБН В.2.5-74:2013 «Водопостачання. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування».
Пунктами 1.1, 1.4 ДБН В.2.5-74:2013 «Водопостачання. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування» передбачено, що ці будівельні норми встановлюють основні вимоги до проектування нових систем і схем водопостачання населених пунктів, реконструкції та технічного переоснащення існуючих споруд, мереж і окремих елементів зовнішнього водопостачання населених пунктів, груп підприємств, окремих підприємств, будинків, інших об`єктів.
Ці норми є обов`язковими для органів державного управління, контролю, експертизи, місцевого і регіонального самоврядування, підприємств, організацій і установ, юридичних та фізичних осіб - суб`єктів господарської діяльності незалежно від форм власності та відомчої належності.
Згідно з підпунктом 6.2.1 пункту 6.2 ДБН В.2.5-74:2013 «Водопостачання. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування» зовнішній протипожежний водопровід слід передбачати на території населених пунктів, підприємствах виробничого, аграрно-промислового комплексу, складського призначення та інших, окрім зазначених у 1.3. Зовнішній протипожежний водопровід рекомендується об`єднувати з питним або виробничим водопроводом підприємств. Допускається приймати зовнішнє протипожежне водопостачання з ємкостей (резервуарів, водойм) з урахуванням вимог 13.3.1-13.3.7 для: ДБН В.2.5-74:2013 20 - населених пунктів з чисельністю жителів до 5 тис. включ.; - окремо розташованих громадських будівель об`ємом до 1000 м3 включ.; - населених пунктів, що не мають кільцевого протипожежного водопроводу; - виробничих будівель категорій В, Г і Д з витратою води на зовнішнє пожежогасіння 10 л/с; - складів грубих кормів об`ємом до 1000 м3 включ.; - складів мінеральних добрив з об`ємом будівель до 5000 м3 включ.; - будівель радіотелевізійних передавальних станцій; - будівель холодильників і сховищ овочів і фруктів; - автозаправних станцій, автозаправних комплексів, що розташовані за межами населених пунктів; - автозаправних станцій, автозаправних комплексів, розташованих у межах населених пунктів, розрахункові витрати води на зовнішнє пожежогасіння яких не перевищує 15 л/с.
При цьому, колегія суддів в Шостого апеляційного адміністративного суду враховує, що відповідно до пунктів 1,13,15,19,21 частини першої статті 20 Кодексу цивільного захисту України до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання, інших юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - суб`єкти господарювання) у сфері цивільного захисту належить: 
забезпечення виконання заходів у сфері цивільного захисту на об`єктах суб`єкта господарювання; 
здійснення за власні кошти заходів цивільного захисту, що зменшують рівень ризику виникнення надзвичайних ситуацій; 
виконання вимог законодавства щодо створення, зберігання, утримання, експлуатації, використання та реконструкції об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту; 
розроблення заходів щодо забезпечення пожежної безпеки, впровадження досягнень науки і техніки, позитивного досвіду із зазначеного питання; 
забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.
Відповідно до пунктів 1, 2 Розділу І ППБУ, ці Правила встановлюють загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд (далі - об`єкт).
Ці Правила є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду звертає увагу, що поняття "загроза життю та/або здоров`ю людини" є оціночним поняттям, який лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.
Суд зазначає, що існування хоча б одного з порушень виявлених позивачем, як таких, що загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до відповідача заходів реагування у вигляді повної чи часткової зупинки експлуатації будівель та приміщень.
Указаний висновок узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 05 травня 2022 року у справі №160/4988/19, від 19 липня 2023 року у справі №200/2315/20-а, від 29 лютого 2024 року у справі №420/1984/20, від 15 травня 2024 року у справі №280/11719/21.
Шостий апеляційний адміністративний суд звертає увагу на те, що вказане порушення не є формальним, а стосуються життя та здоров`я людей, є суттєвим та потребує усунення, оскільки може призвести до виникнення надзвичайної ситуації, не дозволить у випадку виникнення пожежі вчасно її ліквідувати, призведе до стрімкого розвитку небезпеки та може потенційно загрожувати життю та здоров`ю людей.
Відповідно до статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення.
Відповідно до статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.
Недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення (аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 24 жовтня 2023 року у справі №160/3791/22 та від 26 жовтня 2023 року у справі №140/12199/21).
Верховний Суд у постанові від 26 лютого 2020 року у справі №826/7073/18 дійшов висновку про те, що правовою підставою для застосування адміністративним судом заходів реагування є одночасна наявність таких умов: 1) факт порушення правил та норм пожежної і техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей; 2) звернення компетентного органу, який здійснює державний нагляд у сфері пожежної і техногенної безпеки, із відповідним адміністративним позовом до суду; 3) наявність обов`язку у підконтрольного суб`єкта зупинення експлуатації приміщень (об`єктів) якого вимагає відповідний орган Державної служби України з надзвичайних ситуацій, забезпечувати дотримання вимог пожежної безпеки у відповідному приміщенні.
Відтак, враховуючи наявність неусуненого порушення, а саме: відсутність зовнішнього протипожежного водопостачання, - подальша діяльність ТОВ «Альянс Холдинг» створює загрозу життю та здоров`ю людей, внаслідок чого є підстави для застосування до відповідача заходу реагування, період дії якого залежить безпосередньо від факту його усунення відповідачем.
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вказує, що відповідач у разі усунення недоліків в повному обсязі, виявлених управлінням ДСНС, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не позбавлений можливостей звернутись до суду першої інстанції з заявою про скасування заходу реагування щодо державного нагляду (контролю), застосованого судом за результатом розгляду адміністративної справи.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №823/589/16.
Також доцільно звернути увагу на ту обставину, що перевірка дотримання відповідачем правил пожежної безпеки була проведена позивачем ще у 2021 році, а станом на 04 листопада 2025 року, - день розгляду справи в суді першої інстанції, виявлене порушення не було усунуто, доказів протилежного не було надано. 
Доводи апеляційної скарги в частині неможливості застосування до зазначеної будівлі правил, які не були чинними на момент введення в експлуатацію відхиляються судом, з огляду на правову позицію Верховного Суду, яка викладена у постанові Верховного Суду від 03 квітня 2020 року у справі №806/77/18, в якій йдеться: «...пунктів 1 та 2 розділу 1 ППБУ ці Правила встановлюють загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються. Тобто, значення має не час введення будівлі в експлуатацію, а той факт, що вона експлуатується. ППБУ є загальнодержавними правилами техногенної та пожежної безпеки, які є обов`язковими для всіх підприємств, установ, організацій.”, “...необладнання приміщень закладу системою протипожежного захисту, незабезпечення приміщення системою оповіщення людей про пожежу, незабезпечення цих приміщень захистом від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів та внутрішнім протипожежним водопостачанням; за об`єктивним критерієм є такими, що створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, оскільки стосуються, зокрема, протипожежних норм.”
Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає, що висновок суду першої інстанції про необхідність застосування заходів реагування є обґрунтованим та відповідає обставинам справи на момент ухвалення оскаржуваного рішення, оскільки існуюче у відповідача порушення у сфері пожежної і техногенної безпеки, що зафіксоване в акті перевірки створює загрозу життю і здоров`ю людей.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2025 року ухвалено з додержанням норм права, на підставі правильно встановлених обставин справи, доводи апеляційної скарги ТОВ “Альянс Холдинг” висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Альянс Холдинг” - адвоката Островської Вікторії Вікторівни - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2025 року по справі №640/4925/22 за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю “Альянс Холдинг” про застосування заходів реагування - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених статтями 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.
Головуючий суддя І.В. Штульман
Судді: М.І. Кобаль
Ю.К. Черпак