Справа № 127/20710/26
Провадження № 2-о/127/346/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.07.2026   м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді Антонюка В. В.,
за участі секретаря Карпенка А. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Вінниці, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Пономаренко Д. Ю., за участі заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, яку мотивував тим, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті томськ, томської області, рсфрр, батьками якого зазначено: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про що в міському бюро ЗАГС міста томськ, було складено актовий запис за № 1518.
У зв`язку із втратою оригіналу Свідоцтва про народження, заявник з метою отримання повторного Свідоцтва звернувся до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України із заявою від 06.08.2025 про видачу копії свідоцтва про народження. 
Листом від 12.08.2025 року №1203-28.21-24 заявнику відмовлено у повторній видачі Свідоцтва про народження у зв`язку із тим, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану України не надають правову допомогу у вирішенні питання щодо витребування документів про реєстрацію актів цивільного стану компетентними органами російської федерації у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України. 
Вищевикладене й стало підставою для звернення заявником до суду з вимогою встановити факт народження громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті томськ, томської області, рсфрр, батько - ОСОБА_2 , росіянин, мати - ОСОБА_3 , українка.
Ухвалою суду від 16.06.2026 року відкрито провадження у справі та призначено до судового засідання.
Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, від представника заявника - адвоката Пономаренка Д. Ю., надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримав, просив суд її задовільнити за обставин, викладених у заяві. Судові витрати просив залишити за заявником.
Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, щодо винесення рішення покладаються на думку суду.
Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті томськ, томської області, рсфрр, батьками якого зазначено: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про що в міському бюро ЗАГС міста томськ, було складено актовий запис за № 1518, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим на російській мові 30 березня 1972 року міським бюро ЗАГС міста томськ.
При зверненні заявником до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про видачу повторного свідоцтва про народження, йому надана відповідь листом від 12.08.2025 року №1203-28.21-24 про відмову у повторній видачі свідоцтва про народження у зв`язку із тим, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану України не надають правову допомогу у вирішенні питання щодо витребування документів про реєстрацію актів цивільного стану компетентними органами російської федерації у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України. 
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. 
Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексу України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану. 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 Закону №2398-17, органами державної реєстрації актів цивільного стану є також відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції. 
За змістом статті 9 Закону №2398-17 державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. 
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 р. рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. 
Згідно частини першої статті 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. 
Статтею 19 Закону №2398-17 визначено, що повторна видача свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, оригінал якого було вкрадено, загублено, пошкоджено чи знищено, та повторна видача свідоцтва у разі внесення змін до актового запису чи його поновлення здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичними представництвами і консульськими установами України на підставі актового запису цивільного стану за заявою особи, щодо якої складено запис, батьків, усиновлювачів, опікунів, піклувальників, представника закладу охорони здоров`я, навчального або іншого дитячого закладу, де постійно перебуває дитина, органу опіки та піклування. 
При цьому частиною першою статті 23 Закону № 2398-17 передбачено, що поновлення актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у разі його відсутності, що підтверджується документально.
Враховуючи, що актовий запис про народження заявника складено в «місті томськ, томської області, рсфрр», та який зберігається в архіві міського бюро ЗАГС міста томськ, російська федерація, заявник позбавлений можливості повторно отримати свідоцтво про народження замість втраченого, оскільки через повномасштабне вторгнення військ російської федерації після письмового повідомлення російській стороні про рішення української сторони розірвати дипломатичні відносини, встановлені Протоколом про встановлення дипломатичних відносин між Україною і російською федерацією, здійсненим у м. Мінську 14.02.1992 року, зазначений міжнародний договір припинив свою дію 24.02.2022 року.
Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи громадянина захищаються судом.
Права і свободи людини і Право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення основних прав, наданих Конституцією або Законом, а також право на доступ до правосуддя та справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом є одними із невід`ємних прав людини, які закріплені в Загальній декларації прав людини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року (статті 8, 10). 
У зв`язку з військовою агресією рф проти України та повномасштабним вторгненням 24 лютого 2022 року російських військ на територію України задля знищення Української держави, захоплення силою української території та встановлення окупаційного контролю Президент України підписав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». 
У відповідь на акт збройної агресії рф проти України Президент України підтримав пропозицію Міністерства закордонних справ України про розрив дипломатичних відносин України з рф, про що 24 лютого 2022 року оголошено на офіційному веб-сайті Міністерства закордонних справ України. 
На доручення Глави Української держави Міністерство закордонних справ України розпочало процедуру розриву дипломатичних відносин відповідно до норм міжнародного права. 
01 грудня 2022 року прийнято Закон України № 2783-IX «Про вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» (далі - Закон № 2783-IX). 22 грудня 2022 року Закон № 2783-IX та 23 грудня 2022 року він набрав чинності. 
Закон № 2783-IX опубліковано у газеті «Голос України» передбачає: зупинення дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР , та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року (далі - Мінська конвенція та Протокол), вчиненого від імені України у м. москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 03 березня 1998 року № 140/98-ВР , у відносинах з рф та Республікою Білорусь (стаття 1); вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР , та Протоколу до неї, вчиненого від імені України у м. москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 03 березня 1998 року № 140/98-ВР (стаття 2). 
Відповідно до статті 72 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, якщо договором не передбачається інше або якщо учасники не погодились про інше, зупинення дії договору відповідно до його положень або відповідно до цієї Конвенції звільняє учасників, у взаємовідносинах яких зупиняється дія договору, від зобов`язання виконувати договір у своїх взаємовідносинах протягом періоду зупинення. 
Стаття 25 Закону України «Про міжнародні договори України» містить аналогічну норму, відповідно до якої зупинення дії міжнародного договору України за умов, якщо договір не передбачає іншого, чи за відсутності іншої домовленості з іншими його сторонами, звільняє Україну від зобов`язання виконувати його протягом періоду зупинення дії договору з тими його сторонами, з якими зупинено дію договору, і не впливає стосовно іншого на встановлені договором правові відносини України з іншими його сторонами. 
За повідомленням Міністерства закордонних справ України дію Мінської конвенції у відносинах з рф та Республікою Білорусь зупинено з 27 грудня 2022 року. 
З дати зупинення дії Мінської конвенції, зокрема, до документів, виданих на території рф і Білорусі, при їх пред`явленні на території України застосовується вимога засвідчення апостилем згідно з Конвенцією, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, від 05 жовтня 1961 року, яка є чинною у відносинах України з рф і Білоруссю.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане на російській мові 30 березня 1972 року міським бюро ЗАГС міста томськ, може підтверджувати народження заявника лише у випадку засвідчення його оригіналу (дублікату) апостилем.
Разом з тим, у заявника не має ні оригіналу, ні дубліката Свідоцтва про народження. 
З огляду на збройний конфлікт між рф та Україною заявник позбавлений фізичної можливості як на звернення за дублікатом втраченого свідоцтва про народження на території держави-агресора, так і на апостилювання цього документа відповідними органами рф, яким надаються повноваження на проставлення апостиля. 
Необхідність встановити факт народження викликана потребою звернення заявника до компетентних органів для оформлення пенсійних виплат, проте заявник внаслідок збройної агресії рф проти України та з урахуванням розриву дипломатичних відносин України з рф позбавлений можливості оформити свої права, оскільки відсутня реєстрація народження заявника в органі державної реєстрації актів цивільного стану України. 
Так, факт народження заявника потребує додаткового підтвердження, оскільки мав місце на території іншої держави, у зв`язку з чим виникла необхідніть встановити такий факт повторно рішенням суду в Україні. 
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права в Україні.
Важливою складовою принципу верховенства права є принцип правової визначеності.
Європейська Комісія «За демократію через право» (Венеційська Комісія) у Доповіді про правовладдя, ухваленій на її 86-му пленарному засіданні, що відбулося 25-26 березня 2011 року, зазначила, що правова визначеність у державі, яка керується верховенством права, зокрема, передбачає, що текст закону має бути легкодоступним; закони мають бути застосовані у передбачуваний спосіб та з логічною послідовністю; юридичні норми мають бути чіткі і точні; держава повинна дотримуватись взятих на себе певних зобов`язань, виконувати покладені на неї певні функції чи виголошені нею перед людьми певні обіцянки (поняття «законних очікувань»). 
У справі склалася така правова ситуація, за якої заявник позбавлений юридичної можливості отримати в Україні належне їй право на оформлення своїх прав внаслідок обставин, що не залежали від нього – народження у російській федерації, де видано свідоцтво про народження російського зразка, що не визнається дійсним в Україні з наведених вище підстав. 
Статтею 317 ЦПК України врегульовано особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України. 
Державну реєстрацію смерті на підставі рішення суду про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України проводить Відділ державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення суду в день надходження такого рішення в паперовій формі або будь-який відділ державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника в день отримання рішення суду у спосіб, передбачений абзацами п`ятим, шостим пункту 3 глави 1 розділу II цих Правил (абзац сто двадцять шостий пункту 8 глави 1 розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану).
Застосування наведених положень знайшло своє відображення у практиці Верховного Суду, зокрема, у постановах від 04 жовтня 2023 року № 747/20/23, від 23 листопада 2022 року № 759/7001/22, від 31 січня 2024 року № 643/1873/23. 
Відповідно до частин дев`ятої-десятої статті 10 ЦПК України , якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини. 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України ). 
Враховуючи наведені обставини, та те, що встановлення факту народження не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, заява заявника про встановлення факту, а саме видачі свідоцтва про народження громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в «місті томськ, томської області, рсфрр», батько - ОСОБА_2 , росіянин, мати - ОСОБА_3 , українка, підлягає до задоволення.
Судові витрати за клопотанням заявника, підлягають залишенню за ним.
Керуючись ст. ст.81, 264, 265, 273, 293, 315 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення фактів, що мають юридичне значення- задовольнити.
Встановити факт народження громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в «місті томськ, томської області, рсфрр», батько ОСОБА_2 , росіянин, мати ОСОБА_3 , українка.
Судові витрати залишити за заявником.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 02.07.2026 року.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, місцезнаходження: вул. Замостянська, буд.26А, м. Вінниця.

Суддя: