ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

08 червня 2026 року 	м.Дніпро	справа № 160/31428/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Баранник Н.П.,
суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 січня 2026 року у справі № 160/31428/25 (суддя Кучма К.С., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 20.08.2025 № 0476550902.
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що контролюючим органом було допущено процедурні порушення вимог ПК України під час проведення фактичної перевірки. Роздрібна торгівля тютюновими виробами та алкогольними напоями 07.07.2025 р., що зазначена в акті перевірки, була здійснена з правом на провадження виду господарської діяльності з дня, наступного за днем виникнення безумовного обов`язку внесення органом ліцензування відомостей про надану ліцензію на право провадження відповідного виду господарської діяльності до зазначених реєстрів. Крім того, в акті зазначено про продаж 13.12.2024р. “Шампанського”, об`ємом 0,75 л, вартістю 115 грн.. Шампанське відноситься до розділу постанови № 957 “Вина ігристі та вина газовані, зброджені напої, вина (напої) ароматизовані ігристі (газовані), фактична міцність яких вища за 1,2 відсотка об`ємних одиниць етилового спирту, але не вища за 15 відсотків об`ємних одиниць етилового спирту, за умови, що етиловий спирт, який міститься у готовому продукті, має повністю ферментне (ендогенне) походження, які розливаються у пляшки, закорковані спеціальними пробками для таких напоїв типу “гриб”, що утримуються на місці за допомогою стяжок або застібок, та / або мають надмірний тиск, спричинений наявністю діоксиду вуглецю у розчині на рівні не менше 1 бар при температурі 20°С у скляній тарі місткістю 0,7 л та 0,75 л”. Мінімальна ціна реалізації встановлена в розмірі 109 грн., а тому продаж за 115 грн. не є порушенням.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 січня 2026 року у задоволенні адміністративного позову позивача було відмовлено.
З рішенням суду не погодився позивач та подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення його позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відмовляючи в задоволенні позову, судом першої інстанції неповно з`ясовані обста вини справи. Так, у даній справі не доведено “поза будь-яким розумним сумнівом”, що ОСОБА_1 , як фізична особа підприємець, 23.07.2025 о 15 год. 15 хв. допустив здійснення господарської дійсності, а саме роздрібної торгівлі тютюновими виробами та алкогольними напоями у павільйоні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , без наявності відповідної ліцензії. Відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів щодо винуватості особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення свідчать про відсутність в її діях складу відповідного правопорушення. Суд першої інстанції не врахував, що постановою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 26.09.2025 у справі № 204/9591/25 вже встановлено, що діяння (порушення законодавства у сфері отримання ліцензій) не вчинено позивачем, а отже це взагалі не має бути предметом доказування у відповідності до положень ст. 79 КАС України.
22.06.2025 (10 робочих днів з моменту одержання заяви від позивача - 07.06.2025, тобто 22.06.2025 - фактично 11-й день, наступний за 10-м), позивач набув право на провадження виду господарської діяльності з дня, наступного за днем виникнення безумовного обов`язку внесення органом ліцензування відомостей про надану ліцензію на право провадження відповідного виду господарської діяльності до зазначених реєстрів. Таким чином, роздрібна торгівля тютюновими виробами та алкогольними напоями 07.07.2025, що зазначена в акті (довідці), була здійснена в межах Закону та з правом на провадження виду господарської діяльності з дня, наступного за днем виникнення безумовного обов`язку внесення органом ліцензування відомостей про надану ліцензію на право провадження відповідного виду господарської діяльності до зазначених реєстрів.
Також, за позицією скаржника, відповідач прямо порушує норми ст. 61 Конституції України, коли нараховує податковий борг позивачу, якого вже притягали до юридичної (адміністративної) відповідальності.
Щодо реалізації шампанського, то мінімальна роздрібна ціна встановлена в розмірі 109 гривень, таким чином продаж за 115 гривень не є порушенням вимог Закону. До того ж, за позицією позивача суд прийняв докази відповідача в порушення норм процесу. 
У скарзі також заявлено клопотання про розподіл судових витрат та стягненя на користь позивача витрати на правничу допомогу, що були понесені ним в судах першої та апеляційної інстанцій. 
Представником відповідача було подано письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача. У відзиві просить відмовити у задоволенні вимог апеляційної скарги, як безпідставних, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Наполягає, що суд вірно встановив обставини справи, надав правильну юридичну оцінку спірним відносинам, та прийняв законне рішення.
У відзиві відповідач вказав, що фактична перевірка проведена у відповідності до вимог норм ПК України. Фактичною перевіркою було встановлено: 1) реалізацію алкогольного напою без наявності відповідної ліцензії, а саме реалізовано дві пляшки пива на загальну суму 72,00 грн (чеки надаються); 2) реалізацію тютюнових виробів без наявності відповідної ліцензії, а саме реалізовано дві пачки сигарет на загальну суму 280,00 грн (чеки надаються); 3) реалізацію алкогольного напою за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої, а саме реалізовано шампанське за ціною 115,00 грн ( при цьому, мінімальна ціна для реалізації - 163.50 грн ). Вказані порушення стали підставою для застосування до позивача штрафних санкцій.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) зареєстрований фізичною особою-підприємцем 19.04.2023 року. Основний вид економічної діяльності: 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.
Наказом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 22.07.2025 року №7411-п, на підставі пп.19-1.1.4, 19-1.14, 19-1.1.15, 19-1.1.16, 19-1.1.17, 19-1.1.18, 19-1.1.19, 19-1.1.20 п.19-1.1 ст.ст.19-1, 20, пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, наказано провести фактичну перевірку господарської одиниці ФОП ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 з 22.07.2025 року, тривалістю не більше 10 діб. 
На підставі наказу від 22.07.2025 року №7411-п та направлень на перевірку від 22.07.2025р. №7730 та №7732 посадовими особами Головного управління ДПС у Дніпропетровській області 23.07.2025р. о 15 год. 15 хв. розпочато проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
За змістом акту від 31.07.2025 р. №3367/04-36-09-01/ НОМЕР_1 , проведеною фактичною перевіркою встановлено порушення ст.ст.16, 23, 68 Закону №3817-1Х та постанови КМУ від 30.10.2008 р. №957 “Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на алкогольні напої”.
На підставі акту перевірки від 31.07.2025 р. №3367/04-36-09-01/ НОМЕР_1 , відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми “С” №0476550902 від 20.08.2025р., яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 64 000 грн..
Позивач, вважаючи податкове повідомлення-рішення протиправним, звернувся до суду з позовом про його скасування.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що відповідачем надано належні докази на підтвердження правомірності оскарженого податкового повідомлення-рішення. Під час розгляду справи встановлені фактичною перевіркою порушення позивачем вимог ст.ст.16, 23, 68 Закону №3817-1Х та постанови КМУ від 30.10.2008р. №957 “Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на алкогольні напої” не спростовано.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Згідно із підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Порядок проведення фактичної перевірки врегульовано статтею 80 ПК України.
Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1 статті 80 ПК України).
Відповідно до пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема: (п.80.2.3.) письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі незабезпечення можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, касових операцій, патентування або ліцензування.
Приписи ст.80 ПК України передбачають окремі вимоги та різні підстави для проведення фактичних перевірок з різних питань, а саме: щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, а також дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Таким чином, фактичні перевірки можуть проводитися як з окремого питання, яке віднесено до кола питань, що є предметом даного виду перевірок, так і комплексно з усіх питань, визначених пунктом 80.2 статті 80 ПК України, але за обов`язкової наявності підстав, вказаних у підпунктах пункті 80.2 статті 80 ПК України.
Під час вирішення питання щодо правомірності призначення і проведення перевірки, зокрема фактичної, необхідно надавати оцінку достатності змісту наказу в контексті зазначення платника податків, який має перевірятися, та чіткого визначення у наказі правової (юридичної) підстави проведення такої перевірки та існування відповідної фактичної підстави, яка є передумовою для її проведення.
У спірному випадку є правильними висновки суду першої інстанції про дотримання контролюючим органом вимог ПК України, які пред`являються до наказу про проведення фактичної перевірки.
У посадової особи контролюючого органу виникає право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для її проведення, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених Податковим кодексом України, направлення на проведення перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення.
Відповідно до п. 80.5 ст. 80 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.
Згідно з п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Отже, контролюючий орган має право приступити до проведення фактичної перевірки за умови пред`явлення визначених у ст. 81 ПК України документів платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції).
Як свідчать встановлені обставини справи, при виході на фактичну перевірку об`єкта посадовими особами контролюючого органу були пред`явлені направлення на перевірку та копія наказу про призначення перевірки особі, яка фактично здійснила розрахункову операцію – продавцю ОСОБА_2 (а.с. 73).

Працівники контролюючих органів були допущені до перевірки. Отже, у контролюючого органу були всі наявні підстави для проведення фактичної перевірки позивача.
Щодо суті виявлених під час перевірки порушень податкового законодавства.
Так, з 27.07.2024 року набрав чинності Закон України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального” від 18.06.2024 р. №3817-ІХ (Закон - № 3817-ІХ).
Відповідно до частини 1 Розділу Прикінцевих положень Закону № 3817-ІХ, Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім встановлених нормою виключень.
Частиною 2 Розділу XII Прикінцеві положення встановлено, що Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" (Відомості Верховної Ради України, 1995 р., № 46, ст. 345 із наступними змінами) і постанова Верховної Ради України "Про порядок введення в дію Закону України "Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами" (Відомості Верховної Ради України, 1995 р., № 46, ст. 346) втрачають чинність з 1 січня 2025 року, крім статті 8 Закону, яка діє до дня набрання чинності та введення в дію статті 33 цього Закону. Зазначено, що положення Закону до дня втрати ним чинності застосовуються в частині, що не суперечить положенням цього Закону.
Відповідно до внесених змін розділ ХІІІ “Перехідні положення” Закону №3817 доповнено пунктом 32, згідно з яким, починаючи з дати набрання чинності Законом № 4015 - з дня наступного за днем опублікування, тобто з 01.12.2024 р.: для вин виноградних та іншої виноробної продукції застосовується розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року №957, збільшений на 50 відсотків.
Перевірка проводилася після набрання чинності Закону №3817-ІХ, відтак, в даному випадку застосуванню підлягають норми саме цього закону.
За визначеннями у ч.1ст.1 Закону №3817-ІХ:
ліцензія - право суб`єкта господарювання на провадження відповідного виду (кількох видів) господарської діяльності;
мінімальна роздрібна ціна на алкогольний напій - мінімальна ціна на одиницю товару (алкогольної продукції), визначена у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, для роздрібного продажу такого товару (алкогольної продукції) кінцевим споживачам;
роздрібна торгівля - діяльність з продажу товарів (у тому числі з їх відвантаженням для подальшої доставки) кінцевим споживачам для особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив без фактичного споживання у місці продажу або на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших закладах громадського харчування;
тютюнові вироби - сигарети з фільтром або без фільтра, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників, інші відмінні від рідин, що використовуються в електронних сигаретах, нікотиновмісні продукти, їх замінники для куріння, нюхання, смоктання, жування чи вдихання без горіння шляхом нагрівання.
Згідно із ч.7 ст.16 Закону № 3817-ІХ, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин), а для малих виробників виноробної продукції - алкогольними напоями без додавання спирту (вин виноградних, вин плодово-ягідних, напоїв медових), у тому числі через мережу Інтернет, може здійснюватися суб`єктами господарювання, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.
Статтею 23 Закону №3817-IX визначено основні вимоги до роздрібної торгівлі тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та тютюновою сировиною.
Так, відповідно до частини першої цієї статті роздрібну торгівлю тютюновими виробами та/або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюють суб`єкти господарювання за наявності у них однієї з таких ліцензій: на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, на право роздрібної торгівлі рідинами, що використовуються в електронних сигаретах.
Відповідальність за порушення ч.1 ст.23 та ч.7 ст.16 Закону №3817-IX передбачена п.13 ч.2 ст. 73 Закону №3817-IX, відповідно до норми якого до суб`єктів господарювання за вчинені правопорушення застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в таких розмірах: оптова або роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності відповідної ліцензії (крім випадків, передбачених цим Законом) 200 відсотків вартості реалізованих товарів (продукції), але не менше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового року).
Відповідно до п.25 ч.2 ст.73 Закону №3817-IX, роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої, - 100 відсотків вартості реалізованих товарів (продукції), розрахованої виходячи з мінімальної роздрібної ціни, але не менше 2 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року. 
Мінімальна роздрібна ціна на алкогольний напій - мінімальна ціна на одиницю товару (алкогольної продукції), визначена у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, для роздрібного продажу такого товару (алкогольної продукції) кінцевим споживачам (п.45 ст.1 Закону № 3817-ІХ).
Відповідно до ст.68 Закону № 3817-ІХ, мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої встановлюються та переглядаються Кабміном щороку, до 25 грудня поточного календарного року, з урахуванням індексу цін виробників на готову алкогольну продукцію за поточний календарний рік. Мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої переглядаються КМУ також у разі зміни ставок акцизного податку.
Мінімальні оптово-відпускні і роздрібні ціни на окремі види алкогольних напоїв встановлено постановою КМУ “Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв” від 30.10.2008 р. № 957 (далі - постанова №957).
Відповідно до Додатку до постанови КМУ № 957, встановлено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв. Так, вина ігристі та вина газовані, зброджені напої, вина (напої) ароматизовані ігристі (газовані), фактична міцність яких вища за 1,2 відсотка об`ємних одиниць етилового спирту, але не вища за 15 відсотків об`ємних одиниць етилового спирту, за умови, що етиловий спирт, який міститься у готовому продукті, має повністю ферментне (ендогенне) походження, які розливаються у пляшки, закорковані спеціальними пробками для таких напоїв типу “гриб”, що утримуються на місці за допомогою стяжок або застібок, та/або мають надмірний тиск, спричинений наявністю діоксиду вуглецю у розчині на рівні не менше 1 бар при температурі 20°С у скляній тарі місткістю 0,7 л та 0,75 л (код виробів згідно із УКТЗЕД 2204 10, 2204 21 06 00, 2204 21 07 00, 2204 21 08 00, 2204 21 09 00, 2204 29 10 00, 2205 10 10 00, 2205 90 10 00, 2206 00 39 00) – 109 грн.
Перевіркою встановлено, що позивачем здійснено продаж алкогольного напою за ціною 115 грн. за 0,75 л.
Разом з тим, відповідно до пункту 32 розділу XIII Закону №3817-ІХ у період, починаючи з дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у період дії воєнного стану" для вин виноградних та іншої виноробної продукції застосовується розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв, затверджений постановою КМУ від 30.10.2008р. №957, збільшений на 50 відсотків. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті інформацію про розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв з дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у період дії воєнного стану".
Тобто, з 01.12.2024 року при розрахунку мінімальної роздрібної ціни на одиницю продукції вина ігристі та вина газовані, зброджені напої, вина (напої) ароматизовані ігристі (газовані), фактична міцність яких вища за 1,2 відсотка об`ємних одиниць етилового спирту, але не вища за 15 відсотків об`ємних одиниць етилового спирту, за умови, що етиловий спирт, який міститься у готовому продукті, має повністю ферментне (ендогенне) походження, які розливаються у пляшки, закорковані спеціальними пробками для таких напоїв типу “гриб”, що утримуються на місці за допомогою стяжок або застібок, та/або мають надмірний тиск, спричинений наявністю діоксиду вуглецю у розчині на рівні не менше 1 бар при температурі 20°С у скляній тарі місткістю 0,7 л та 0,75 л (код виробів згідно із УКТЗЕД 2204 10, 2204 21 06 00, 2204 21 07 00, 2204 21 08 00, 2204 21 09 00, 2204 29 10 00, 2205 10 10 00, 2205 90 10 00, 2206 00 39 00), з урахуванням пункту 32 розділу XIII Закону №3817-ІХ, становить 163,50 грн.
Відповідачем надано суду фіскальний чек від 13.12.2024 р., в якому відображена інформація про продаж шампанського за ціною 115 грн. за 0,75 л. Факт реалізації позивачем шампанського за такою ціною не заперечується. 
З огляду на викладене, є правильними висновки суду першої інстанції, що порушення позивачем вимог ст.68 Закону № 3817-ІХ, є доведеним та не спростованим.
Крім того, в ході фактичної перевірки контролюючим органом відповідно до СОД РРО через програмний реєстратор розрахункових операцій (фіскальний номер 13766) встановлено та зафіксовано 07.07.2025 р. реалізацію тютюнових виробів: сигарет “Давидов класик” 2 пачки за ціною 140 грн. на загальну суму 289 грн. При цьому, ліцензія позивача на право “роздрібна торгівля тютюновими виробами” реєстраційний номер 04660311202404092 від 28.06.2024 р., діяла в термін з 03.07.2024 р. по 03.07.2025 р.
Також, відповідно до СОД РРО через програмний реєстратор розрахункових операцій (фіскальний номер 13785) встановлено та зафіксовано в акті перевірки реалізацію алкогольних напоїв 08.07.2025р.: пиво “Чернігівське світле 0,5 л” кількість 2 шт. за ціною 36 грн. на загальну суму 72 грн.
При цьому, відповідно до витягу з Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, ліцензія на право “роздрібна торгівля алкогольними напоями” реєстраційний номер 0466030820240399 від 28.06.2024 р., діяла в термін з 03.07.2024 р. по 03.07.2025 р.
Під час перевірки податковим органом було використано звіти РРО.
Згідно із пп.14.1.278 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що система обліку даних реєстраторів розрахункових операцій (далі - СОД РРО) - інформаційна система, призначена для збору, зберігання, використання даних реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених реєстраторами розрахункових операцій та програмними реєстраторами розрахункових операцій), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів. Податкова служба має інформацію, яка міститься в базах даних ДПС по допущенню порушень суб`єктом господарювання Закону №265/95-ВР.
Використання податковим органом під час проведення фактичної перевірки отриманої податкової інформації, яка надходить від платників податків, через бази даних інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем, зокрема інформація: про фінансово-господарські операції платників податків; про застосування реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій, у тому числі щодо електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, поданих до контролюючих органів через інформаційну систему СОД РРО, у вигляді електронного розрахункового (фіскального) документа (чека, звіту), є такою, що може використовуватися контролюючими органами, як податкова інформація під час проведення фактичних перевірок платників податків.
Використання такої інформації є належною реалізацією контролюючим органом податкового контролю, як необхідний комплекс заходів, що забезпечує формування та реалізацію державної фінансової політики, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій та може бути самостійною підставою для висновків під час проведення фактичної перевірки.
Аналогічне правозастосування викладене у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2024 року у справі № 280/6832/23.
З огляду на викладене, факт порушення позивачем частини сьомої статті 16 Закону №3817-IX та частини першої статті 23 Закону №3817-IX, відповідальність за які передбачена частиною другою статті 73 цього Закону, підтверджено належними та допустимими доказами.
Що стосується доводів скаржника про необхідність застосування судом преюдиційності обставин, встановлених у справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до частин шостої-сьомої статті 78 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Обов`язковими для врахування адміністративним судом є факти, наведені у вироку в кримінальній справі чи постанові у справі про адміністративне правопорушення, щодо часу, місця та об`єктивного характеру відповідного діяння тієї особи, правові наслідки, дій чи бездіяльності якої є предметом розгляду в адміністративній справі.
Висновки та оцінки іншого суду щодо правомірності поведінки особи, її винуватості у вчиненні правопорушення тощо не позбавляють адміністративний суд, який розглядає по суті справу, предмет якої пов`язаний із відповідними діяннями цієї особи, права надати їм власну оцінку.
Таким чином, адміністративний суд під час розгляду конкретної справи на підставі встановлених ним обставин (у тому числі з урахуванням преюдиційних обставин) повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.
В постанові від 26.09.2025р. Чечелівського районного суду міста Дніпра в межах розгляду справи №204/9591/25 суд, дійшов висновку про закриття провадження в справі відносно позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. При цьому, у межах даної справи суд досліджував чи здійснювалась господарська дійсність, а саме роздрібна торгівля тютюновими виробами та алкогольними напоями без відповідної ліцензії Конец формы23.07.2025р..
У межах даного спору, судом досліджувалось питання чи мав місце факт роздрібної торгівлі тютюновими виробами та алкогольними напоями за адресою: АДРЕСА_1 , без наявності відповідної ліцензії 07.07.2025р. та 08.07.2025 р.
Такий факт є встановленим і підтверджений належними та допустимими доказами (а.с. 95, 96).
Щодо доводів скаржника, що з 22.06.2025 (10 робочих днів з моменту одержання заяви від позивача - 07.06.2025, тобто 22.06.2025 - фактично 11-й день, наступний за 10-м), позивач набув право на провадження виду господарської діяльності з дня, наступного за днем виникнення безумовного обов`язку внесення органом ліцензування відомостей про надану ліцензію на право провадження відповідного виду господарської діяльності до зазначених реєстрів. 

З поданих суду доказів, зокрема з витягів з Єдиного реєстру ліцензіатів (а.с.23,24) вбачається, що реквізити заяви позивача про отримання ліцензії 33379 від 10.07.2025 року та 33398 від 10.07.2025 року відповідно. Рішення про надання ліцензії від 10.07.2025року, дати початку дії ліцензій – 21.07.2025 року. 
Терміни дії попередніх ліцензій: реєстраційний номер 0466030820240399 від 28.06.2024 р., діяла в термін з 03.07.2024 р. по 03.07.2025 р., реєстраційний номер 04660311202404092 від 28.06.2024 р., діяла в термін з 03.07.2024 р. по 03.07.2025р.
Зазначене спростовує твердження позивача, що вже з 22.06.2025, наступного за днем виникнення безумовного обов`язку внесення органом ліцензування відомостей про надану ліцензію на право провадження відповідного виду господарської діяльності до зазначених реєстрів, він мав законне право на реалізацію тютюнових виробів та алкогольних напоїв. 
Отже, є доведеним факт роздрібної торгівлі тютюновими виробами та алкогольними напоями без відповідної ліцензії станом на 07.07.2025р. та 08.07.2025 р.
Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що контролюючий орган правомірно застосував до позивача штрафні санкції спірним податковим повідомленням-рішенням. Відповідачем доведено правомірність оскарженого позивачем рішення, тому підстави для його скасування, як і для задоволення позовних вимог, відсутні.
Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи скаржника про порушення судом процесуальних норм при прийнятті доказів, що подавалися відповідачем, оскільки таких порушень не встановлено. 
Доводи, наведені у апеляційній скарзі позивача, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, порушень з боку суду норм матеріального чи процесуального права не встановлено, а тому рішення суду першої інстанції у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Оскільки апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає, відповідно розподіл судових витрат згідно ст. 139 КАС України не здійснюється. 
Керуючись п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 січня 2026 року у справі № 160/31428/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник 

суддя Н.І. Малиш 

суддя А.А. Щербак