Справа № 635/4462/26 
Провадження № 1-кп/635/1026/2026

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2026 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026226150000079 від 08.04.2026 р. за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березівка, Харківського району, Харківської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) вироком Харківського районного суду Харківської області від 10 жовтня 2025 року за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, 2) вироком Харківського районного суду Харківської області від 16.01.2026 за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді 220 годин громадських робіт,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 засуджений 16 січня 2026 року Харківським районним судом Харківської області за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, до покарання у виді 200 годин громадських робіт та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків приєднано невідбуту частину покарання та остаточно призначено покарання у виді 220 годин громадських робіт.
26 лютого 2026 року вказаний вирок суду надійшов та був прийнятий до виконання Харківським районним відділом № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.
На виконання зазначеного вироку ОСОБА_3 05.03.2026 року взято на облік Харківським районним відділом № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, де цього ж дня уповноваженим працівником під підпис ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт.
Крім того, 05.03.2026 року ОСОБА_3 у Харківському районному відділі № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області отримав направлення до КП «ПІСОЧИНКОМУНСЕРВІС» Харківської області, розташованого за адресою: Харківська область, Харківський район, с ще Пісочин, вул. ім. Беліменків, 2, для виконання громадських робіт, у якому зазначено про необхідність приступити до відбування покарання з 09.03.2026 р. В подальшому, ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без поважних причин не з`явився до КП «ПІСОЧИНКОМУНСЕРВІС» для відпрацювання громадських робіт.
У зв`язку з цим 16 березня 2026 року ОСОБА_3 додатково роз`яснено та вручено попередження про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.
Також, 16.03.2026 Харківським РВ № 2 філії Державної установи «Центр пробації» засудженому ОСОБА_3 повторно видано направлення до КП «ПІСОЧИНКОМУНСЕРВІС» для відбування призначеного покарання у виді 220 годин громадських робіт, в якому зазначено про необхідність приступити до його відбування з 18.03.2026.
Надалі ОСОБА_3 , умисно ігноруючи покладені на нього вироком суду обов`язки та вимоги кримінально-виконавчого законодавства, 18 березня 2026 року не з`явився до КП «ПІСОЧИНКОМУНСЕРВІС» Харківської області для погодження графіка та фактичного відпрацювання громадських робіт.
Попри це, 24 березня 2026 року ОСОБА_3 було направлено виклик на 31 березня 2026 року до уповноваженого органу з питань пробації, однак за вказаним викликом 31 березня 2026 року він без поважних причин не з явився.
Надалі, 02 квітня 2026 року ОСОБА_3 з`явився до уповноваженого органу з питань пробації та усвідомлюючи обов`язок відбути призначене покарання і маючи реальну можливість його відбуття, діючи умисно з метою ухилення від відбування покарання, у письмовій формі відмовився від отримання направлення для відбування громадських робіт, а також повідомив про відсутність наміру їх відбувати як на даний час, так і в подальшому.
Таким чином, ОСОБА_3 , діючи умисно, у період з 09 березня 2026 року по 02 квітня 2026 року, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи обов`язок та реальну можливість виконати призначене судом покарання, у порушення вимог ч. З ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України, за відсутності будь-яких об`єктивних перешкод, а також за відсутності упущень чи упередженого ставлення з боку посадових осіб уповноваженого органу з питань пробації та КП «ПІСОЧИНКОМУНСЕРВІС» Харківської області, умисно ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, призначених йому вироком суду від 16 січня 2026 року, чим порушив порядок та умови відбування покарання. 
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
Згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_3 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника – адвоката ОСОБА_4 , обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, тобто ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
ОСОБА_3 надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось. 
Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Згідно ч. 4. ст. 382 КПК України копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.
Таким чином, дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого кримінального проступку за ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, повністю доведена.
При призначенні покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд згідно ст. 66 КК України визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. 
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога з приводу синдрому залежності від алкоголю, за місцем мешкання характеризується негативно.
Призначаючи покарання за скоєне в межах пред`явленого, суд керується ч. 2 ст. 50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Санкція ч. 2 ст. 389 КК України передбачає покарання у виді пробаційного нагляду на строк до трьох років або обмеженням волі на той самий строк.
Згідно вироку Харківського районного суду Харківської області від 16.01.2026 р. ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді громадських робіт строком 220 годин.
Враховуючи викладене, дані про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 389 КК України, у вигляді обмеження волі, в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України. Дійшовши висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді обмеження волі, на думку суду, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що відповідає меті покарання.
З цих же підстав, дійшовши висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, суд не вбачає підстав щодо призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, із застосуванням положень ст. 69 КК України, оскільки, на думку суду, таке покарання не буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Оскільки ОСОБА_3 вчинив вказаний кримінальний проступок, не відбувши іншого покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 16.01.2026 р. у виді громадських робіт, виходячи з положень ст. 72 КК України, суд призначає йому покарання у відповідності до положень ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутого покарання за попереднім вироком.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт.
Речові докази, судові витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст.ст. 103, 302, 373, 374, 381-382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 16.01.2026 р. остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 1 (одного) року 20 (двадцяти) днів обмеження волі.
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту його прибуття до місця відбування покарання.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження. 
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через районний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1