Справа № 459/807/26 
Провадження № 2/459/323/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2026 року Шептицький міський суд Львівської області
в складі: головуючого-судді Новосада М.Д.
з участю: секретаря судових засідань Фецан Ю. А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шептицький цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
У С Т А Н О В И В :
04.03.2026 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, у якому просить стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку(доходу) щомісячно з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.
В обґрунтування позову зазначає, що 10 вересня 2015 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб. У шлюбі народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , 2016 р.н.; донька ОСОБА_4 , 2022 р.н. Рішенням Шептицького міського суду Львівської області їх шлюб розірвано. Вказує, що відповідач проживає окремо та не займається вихованням дітей, вони знаходяться на її утриманні. Вважає, що дитині має бути забезпечений належний рівень життя, який вона самостійно забезпечити не може, тому просить позов задовольнити.
Ухвалою від 05.03.2026 відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи по суті.
Сторони у судове засідання не з`явилися.
Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.
Відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій вказав, що позов визнає.
Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та згідно з ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу.
Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно рішення Шептицького міського суду Львівської області від 19 січня 2026 року, шлюб між сторонами, який зареєстрований 10 вересня 2015 року - розірвано (а.с.12-13).
Як вбачається з копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 , у шлюбі в сторін народилися: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8, 9). 
Згідно витягів з реєстру територіальної громади №2026/002139519 та №2026/002139516 від 10.02.2026 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9,10).
Позивачка стверджує, що вона утримує дітей, а відповідач не завжди виконує свій батьківський обов`язок по утриманню дітей.
Відповідно до ст. 81 ЦІК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.
Положеннями ст.ст. 79,80 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, a достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 
Згідно із ч.1-3 ст. 89 ЦІК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
За змістом ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Як встановлено ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Положенням ч.1 ст.183 ЦПК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 
Згідно із ч.2ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно із ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. 
Враховуючи вищенаведене, виходячи з принципів розумності та справедливості, беручи до уваги інтереси та потреби неповнолітніх дітей, визнання позову відповідачем, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивачки слід задовольнити.
Ураховуючи визнання відповідачем позову в повному обсязі, беручи до уваги задоволення позову, суд, керуючись вимогами ч.1 ст.142, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України дійшов висновку, що з відповідача в користь держави слід стягнути 50% судового збору.
Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 81, 141, 200, 259, 263-265, 273, 280-283, 354 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) про стягнення аліментів – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.03.2026 до досягнення дітьми повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 665,60 грн судового збору. 
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 22.05.2026.

Суддя: М. Д. Новосад