Справа № 444/3777/25
Провадження № 3/444/8/2026 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2026 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Олещук М. М., за участю захисника особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 – Мар`яш Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділу поліції №2 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, місце праці не встановлено, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,
за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
В С Т А Н О В И В : 
ОСОБА_1 13.09.2025 року о 14 год. 20 хв. вс.Куликів, по вул.Шевченка, 1, Львівського району Львівської області, керував транспортним засобом марки "RENAULT KENGO" д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в законному порядку ОСОБА_1 відмовився, чим своїми діями порушив п.п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Мар`яш Л.В. на адресу суду подала письмове клопотання про закриття провадження у справі, яке обґрунтовує тим, що відеозапис розпочинається з моменту, коли ОСОБА_1 сидить у автомобілі, що припаркований на узбіччі, не керує транспортним засобом. ОСОБА_1 неодноразово пояснював патрульним поліцейським, що не керував автомобілем, а тому не зобов`язаний проходити огляд, так як не є водієм. Отже, проводиться огляд водія на стан сп`яніння, однак матеріали справи, зокрема відеозапис, не містять доказів руху транспортного засобу та доказів керування ОСОБА_1 автомобілем. Відеофіксація події розпочинається о 14.26 год., у направленні на огляд зазначено час направлення до медичного закладу 14.20 год., тоді як пропозиція огляду була висловлена поліцейським о 14.27 год., що свідчить про фабрикування доказів. Крім того, наявне у матеріалах справи направлення не відповідає формі, що передбачена Додатком 1 до Інструкції. Протокол про адміністративне правопорушення складено лейтенантом поліції Кузьменко Анастасією Петрівною, однак остання не висловлювала вимогу ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, не виявляла у нього жодних ознак сп`яніння, не отримувала відмову та була відсутня під час висловлення вимоги пройти огляд. Відеозапис не повний та не безперервний, на відеозаписі не зафіксовано рух та керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Тобто вказаний відеозапис є нарізаним, неповним і таким, що отриманий з порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджену Наказом МВС 18.12.2018 року № 1026, а тому є неналежним та недопустимим доказом. Отже, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із чим провадження у справі слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Також захисник ОСОБА_1 – адвокат Мар`яш Л.В. подала до суду письмове клопотання про визнання доданих до справи відеозаписів неналежними та недопустимими доказами. Клопотання обґрунтовує тим, що наявний у матеріалах справи відеозапис є неповним та не безперервним, адже повністю не відображає всіх обставин подій, що стали підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки відеофіксація не здійснювалась поліцейськими з початку і до завершення виконання ними службових обов`язків. На відеозаписі не зафіксовано рух та керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відсутні проміжки часу між 14:35 та 15:08, а також між 15:13 та 15:15 на одній БК, між 14:40 та 15:19 на іншій БК. Отже, відеозапис містить ознаки монтажу та коригування, а тому наявні підстави стверджувати, що в доданий до матеріалів справи відеозапис відбулось втручання сторонніх осіб, що виразилось у нарізці відеокадрів з оригінального відеозапису, що не дає повно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи. Відтак відсутність повного відображення перебігу події, ставить під сумнів оригінальність вказаного відеозапису, тобто наявні ознаки втручання у відеодоказ, що виключає можливість використовувати ці кадри як доказ. Просить визнати наявні відеоматеріали в даній справі про адміністративне правопорушення неналежними та недопустимими доказами і не посилатись на них при ухваленні судового рішення по справі.
Крім того, захисник ОСОБА_1 – адвокат Мар`яш Л.В. подала до суду письмове клопотання про визнання направлення на огляд недійсним, в якому посилається на те, що 13.09.2025 інспектором Відділу поліції №2 (м.Жовква) Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області лейтенантом поліції Кузьменко Анастасією Петрівною стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, ЕПР1 № 452667. Відеозапис розпочинається з моменту, коли ОСОБА_1 сидить у автомобілі, що припаркований на узбіччі, не керує транспортним засобом. ОСОБА_1 неодноразово пояснював патрульним поліцейським, що не керував автомобілем, а тому не зобов`язаний проходити огляд, так як не є водієм. Відеофіксація події розпочинається о 14.26 год., у направленні на огляд зазначено час направлення до медичного закладу 14.20 год., тоді як пропозиція огляду була висловлена поліцейським о 14.27 год., що свідчить про фабрикування доказів. Крім того, наявне у матеріалах справи направлення не відповідає формі, що передбачена Додатком 1 до Інструкції. Отже, процедура направлення на огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння не відповідає вимогам чинного законодавства та є недійсною на підставі ч.5 ст. 266 КУпАП. Просить визнати процедуру направлення на огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, а отже недійсною
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Мар`яш Л.В. під час розгляду справи підтримала надані нею письмові клопотання та просила суд провадження відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи захисника Мар`яш Л.В., суд дійшов наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Незважаючи на те що ОСОБА_1 свою провину не визнав, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та його вина у цьому підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №452667 від 13.09.2025 року; CD-диском з відеореєстратора з нагрудної камери поліцейського події, яка мала місце 13.09.2025 року за участі ОСОБА_1 (арк.спр.6); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.09.2025 року о 14 год. 20 хв., відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від огляду; інформацією про видачу посвідчення водія НОМЕР_3 , виданого гр. ОСОБА_1 , з 10.02.2016 року по 10.02.2046 року.
Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, у протоколі зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища та адреси свідків.
Згідно з ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі за текстом - Інструкція).
Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до п. 7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).
Так, ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Із оглянутого під час розгляду справи відео записаного на СD диску події, яка мала місце 13.09.2025 року за участі ОСОБА_1 , встановлено, що ОСОБА_1 сидить за кермом автомобіля на місці водія, показує працівнику поліції посвідчення водія, а також поряд на передньому сидінні перебуває пасажирка, яка разом із ОСОБА_1 підтвердила, що вони приїхали в магазин по запчастини. Надалі працівник поліції ствердив, що в ОСОБА_1 є ознаки алкогольного сп`яніння, а тому просить його пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, якщо він не погоджується пройти на місці, то роз`яснено йому право пройти огляд в медичному закладі, також працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України. Однак, ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки працівники поліції його не зупинили. Працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 про те, що у випадку відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Даний відеозапис містить інформацію щодо обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення та підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Розгляд справи в суді проводиться щодо з`ясування саме обставин порушення водієм вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, яка є однією із кваліфікуючих ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Так, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №452667 від 13.09.2025 року, а також оглянутим судом відеозаписом події, яка мала місце 13.09.2025 року.
Вимога щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння заявлялась ОСОБА_1 уповноваженими працівниками поліції з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.
Наведеними вище доказами в справі підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що своєю чергою є підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Наданий до протоколу відеозапис містить інформацію щодо обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення та підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що своєю чергою є підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суд враховує наданий працівниками поліції відеозапис як допустимий доказ у даній справі.
Доводи викладені захисником ОСОБА_1 – Мар`яш Л.В. про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, є необґрунтованими, спростовуються спростовуються наданим суду відеозаписом та наведеними вище доказами, і спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП. Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.
За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація, на думку суду, не є сумнівними, узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».
Відповідно дост.1 КУпАП, завданнями цього Кодексу є, в тому числі, охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, вихованням громадян в дусі точного і неухильного додержання законів України.
Згідно зі ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.
Обставини, що пом`якшують або обтяжують адміністративну відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлені.
Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП є правильною.
Наведеними вище доказами в справі підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що своєю чергою є підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 33 КУпАП, стягнення накладається в межах, установлених цим Кодексом. При накладенні стягнення враховуються характер правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
Призначаючи вид та міру стягнення правопорушнику, враховую характер скоєного правопорушення, дані про особу правопорушника, майновий стан особи, ставлення до вчиненого.
Обставин, що обтяжують або пом`якшують адміністративну відповідальність не встановлено. 
Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає стягнення у вигляді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає стягнення у вигляді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Призначаючи вид та міру стягнення, враховую обставини вчинення правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а відтак приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності, що буде достатнім для його виправлення та запобігатиме вчиненню ним інших адміністративних правопорушень.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП, пункту 5 ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір” з останніми змінами та доповненнями, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Станом на 01.01.2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2026 рік" становить 3328, 00 грн., а тому з правопорушника в користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп. 
Керуючись ст.ст.40-1, ч.1 ст.130, 283, 284, 307, 308-310 КУпАП, суддя,-
П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ грн. 00 коп. – в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) – 665 /шістсот шістдесят п`ять/ грн. 60 коп. судового збору, який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя:        Олещук М.  М.