УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2026 року
м. Київ
справа № 134/807/25
провадження № 51-2331 ск 26
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу прокурора на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 20 квітня 2026 року.
Суть питання та встановлені судом обставини
Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 18 березня 2026 року задоволено заяву прокурора про перегляд ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 26 травня 2025 року про умовно - дострокове звільнення для проходження військової служби за контрактом під час особливого періоду та встановлення адміністративного нагляду відносно засудженого ОСОБА_4 , за нововиявленими обставинами. Ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 26 травня 2025 року скасовано. Відмовлено у задоволенні подання Державної установи «Крижопільський виправний центр (№113)» про умовно - дострокове звільнення для проходження військової служби за контрактом під час особливого періоду та встановлення адміністративного нагляду щодо засудженого ОСОБА_4 .
Зобов`язано ОСОБА_4 прибути до Державної установи «Крижопільський виправний центр (№113)».
Вінницький апеляційний суд ухвалою від 20 квітня 2026 року зазначену ухвалу скасував. Відмовив у задоволенні заяви прокурора про перегляд ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 26 травня 2025 року за нововиявленими обставинами.
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга прокурора, у якій він не погоджується з вказаним судовим рішенням та порушує питання про його перегляд у касаційному порядку.
Мотиви Суду
Перевіривши касаційну скаргу прокурора з доданими до неї матеріалами, Суд дійшов висновку, що у відкритті провадження слід відмовити, з огляду на таке.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, якої намагаються досягнути.
Наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже, не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.
Як убачається зі змісту оскаржених ухвал, вони постановлені відповідно до розділу VІІІ «Виконання судових рішень» КПК України та стосуються вирішення питань, що виникають при виконанні вироку, ухваленого за результатами кримінального провадження, який набрав законної сили.
Частиною 6 ст. 539 КПК України встановлено, що за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Аналіз наведеної норми закону вказує на те, що ухвали апеляційного суду, постановлені за результатами перегляду ухвал місцевих судів, які стосуються вирішення питань щодо порядку виконання вироків, касаційному оскарженню не підлягають, оскільки таке оскарження не передбачене у цій же статті.
Відповідно до ч. 2 ст. 424 КПК України ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. 
При цьому згідно з п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України кримінальним провадженням є досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
З огляду на те, що вирішення судом питань, зазначених у ст. 537 КПК України, в тому числі і про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, належить до процесуальних дій, які безпосередньо не пов`язані із вчиненням особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, натомість стосується виключно порядку виконання вироку, ухваленого за результатами кримінального провадження, який набрав законної сили, тому відповідні ухвали місцевого й апеляційного судів не перешкоджають кримінальному провадженню та не можуть бути оскаржені у касаційному порядку на підставі ч. 2 ст. 424 КПК України.
Така позиція узгоджується з висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у постанові від 18 березня 2019 року (справа № 756/9514/15-к). 
За приписами ч. 2 ст. 467 КПК України судове рішення за наслідками кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, передбаченому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.
Первинним рішенням у цьому провадженні є ухвала Крижопільського районного суду Вінницької області від 26 травня 2025 року, яка могла бути оскаржена в апеляційному порядку. Касаційне оскарження таких рішень не передбачено. 
Відповідно до висновку, викладеного в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24 лютого 2025 року (справа № 991/7253/23, провадження № 51-7441кмо 23), рішення за наслідками перегляду за нововиявленими обставинами може бути оскаржено в порядку, передбаченому КПК України для оскарження того рішення, перегляду якого вимагала зацікавлена особа.
Враховуючи висновок об`єднаної палати, ухвала суду від 18 березня 2026 року може бути також переглянута в порядку, передбаченому КПК України для оскарження первинної ухвали, тобто лише в апеляційному порядку. Таким чином ухвала суду Вінницького апеляційного суду від 20 квітня 2026 року за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу від 18 березня 2026 року оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження в разі, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Зважаючи на те, що ухвала Вінницького апеляційного суду від 20 квітня 2026 року не може бути предметом розгляду касаційного суду, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
З цих підстав та, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд постановив:
Відмовити прокурору у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 20 квітня 2026 року.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_3