ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/15365/25	

головуючий суддя І інстанції –Турлакова Н.В.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),
суддів: Чередниченка В.Є., Шальєвої В.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ВИРОБНИЧА ХАРЧОВА КОМПАНІЯ» на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.10.2025 в адміністративній справі №160/15365/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ВИРОБНИЧА ХАРЧОВА КОМПАНІЯ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
ВСТАНОВИВ: 

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ВИРОБНИЧА ХАРЧОВА КОМПАНІЯ» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровський області № 0199770701 від 16 квітня 2025 року в частині скасування штрафу з податку на додану вартість за відсутність реєстрації податкових накладних в ЄРПН у розмірі - 39 645, 88 гривен.
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровський області № 0199760701 від 16 квітня 2025 року у частині скасування податку на додану вартість у розмірі – 1 082 455, 00 гривен, з урахуванням фінансових (штрафних) санкцій.
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровський області № 0199740701 від 16 квітня 2025 року. в частині застосування за платежем податку на прибуток у розмірі - 5 242 910, 00 гривен, з урахуванням фінансових (штрафних) санкцій.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.10.2025 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ВИРОБНИЧА ХАРЧОВА КОМПАНІЯ» було залишено без розгляду.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції не вказав про необхідність заслухати особисті пояснення представника позивача, а також, що неявка представника позивача перешкоджає розгляду справи.
Також, відповідачем було подано клопотання про розгляд справи за участі його представника.
Згідно з пунктом 2 частини 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Відповідно до п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
Таким чином, з огляду на те, що апеляційна скарга по даній справі стосується правомірності прийняття судом першої інстанції саме ухвали про залишення позову без розгляду, тобто розгляд справи пов`язаний з дотриманням судом першої інстанції процесуальних норм, обґрунтованим є розгляд справи в спрощеному провадженні без виклику сторін (в порядку письмового провадження), а тому в задоволенні заявленого відповідачем клопотання про розгляд справи за участі його представника, слід відмовити.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Залишаючи без розгляду адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач допустив повторну неявку в судове засідання за відсутності поважних причин, що зумовлює правомірність застосування приписів п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України.
Суд апеляційної інстанції при перегляді справи в апеляційному порядку виходить з наступного.
Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За змістом ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Відповідно до частини першої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з частиною п`ятою цієї ж статті у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.
До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.
Пунктом 4 частини першої статті 240 КАС України обумовлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.
Зі змісту зазначених правових приписів слідує, що залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених частиною п`ятою статті 205, пункту 4 частини першої статті 240 КАС України, можливе виключно за наявності сукупності таких умов:
а) належне повідомлення позивача про дату, час і місце судового засідання;
б) відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності;
в) неявка позивача в судове засідання (підготовче засідання) без поважних причин або неповідомлення ним про причини такої неявки;
г) неможливість розгляду справи по суті за відсутності позивача;
ґ) відсутність вимоги відповідача щодо розгляду справи по суті на підставі наявних у ній доказів.
Отже, вирішуючи питання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених зазначеними нормами процесуального закону, суд на підставі аналізу матеріалів справи та думки інших учасників справи повинен, серед іншого, дослідити питання можливості розгляду справи по суті за відсутності позивача.
Як видно зі змісту оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції не встановлювалось питання щодо неможливості розгляду справи по суті за відсутності позивача, що, за вищенаведених правових приписів, свідчить про безпідставність залишення адміністративного позову без розгляду.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 19.09.2018 по справі №826/10538/17, які враховуються судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Відтак, з огляду на наведені обставини справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку щодо передчасності висновків суду першої інстанції щодо залишення адміністративного позову без розгляду за наведених в ухвалі суду підстав.
Відповідно до ст.320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є :1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 316, ст. 320 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ВИРОБНИЧА ХАРЧОВА КОМПАНІЯ»– задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.10.2025 в адміністративній справі №160/15365/25 – скасувати.
Матеріали справи №160/15365/25 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає на підставі ч. 2 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов 

суддя В.Є. Чередниченко 

суддя В.А. Шальєва