Справа № 930/635/26
Провадження №2/930/847/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
11.06.2026 року       Немирівський районний суд
Вінницької області
в складі головуючого судді:     Алєксєєнка В.М.
при секретарі:       Загребельному О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В :
Представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» Мишевська Н.М. звернулася до Немирівського районного суду Вінницької області з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за Договором № 544420-КС-001 про надання кредиту від 26.06.2025 у розмірі 74 580,00 грн, а також судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 662,40 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.06.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 544420-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Позивач зазначає, що 26.06.2025 ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір № 544420-КС-001 про надання кредиту.
Того ж дня ОСОБА_1 прийняв (акцептував) зазначену пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 544420-КС-001 про надання кредиту на умовах, визначених офертою.
Зі свого боку ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» через інформаційно-телекомунікаційну систему направило відповідачу одноразовий ідентифікатор UA-1153 на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , зазначений ним під час реєстрації в особистому кабінеті. Вказаний одноразовий ідентифікатор був введений відповідачем для підтвердження укладення договору.
Таким чином, 26.06.2025 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 544420-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до пункту 1 Договору кредиту ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надало позичальнику грошові кошти у розмірі 22 000,00 грн на умовах строковості, поворотності та платності, а позичальник зобов`язався повернути отримані кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами надання грошових коштів у кредит.
Позивач свої зобов`язання за Договором кредиту виконав належним чином та надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 22 000,00 грн шляхом їх перерахування на банківську картку № НОМЕР_2 , реквізити якої були зазначені відповідачем під час заповнення анкети в особистому кабінеті. Факт перерахування коштів підтверджується відповідною довідкою про перерахування коштів (платіжним документом).
Разом із тим, за твердженням позивача, ОСОБА_1 належним чином не виконував свої зобов`язання за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати передбачених договором платежів.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов Договору № 544420-КС-001 про надання кредиту станом на 15.02.2026 утворилася заборгованість у загальному розмірі 74 580,00 грн, яка складається з:
22 000,00 грн - сума простроченої заборгованості за тілом кредиту;
37 180,00 грн - сума простроченої заборгованості за процентами за користування кредитом;
0,00 грн - заборгованість зі сплати штрафних санкцій;
11 000,00 грн - сума процентів, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України;
4 400,00 грн - прострочена заборгованість зі сплати комісії.
У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та понесені судові витрати.
Ухвалою від 20.03.2026 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Цією ж ухвалою задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК".
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду шляхом надсилання повісток за зареєстрованим місцем проживання та розміщенням оголошення на офіційному сайті суду відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, правом на подання відзиву по справі не скористався, будь-яких клопотань та заяв не надіслав, а тому суд прийшов до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення.
Представник позивача в прохальній частині позовної заяви просить розглядати справу за його відсутності, а також у разі неявки відповідача у судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи.
З урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи.
За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності відповідно до вимог статей 76-81, 89 ЦПК України, дійшов таких висновків.
Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.
Судом встановлено, що 26.06.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 544420-КС-001 про надання кредиту в електронній формі.
З матеріалів справи вбачається, що позивач направив відповідачу пропозицію (оферту) щодо укладення договору кредиту, а відповідач акцептував її шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону, зазначений ним під час реєстрації в особистому кабінеті.
Відповідно до статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно з пунктом 1 Договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 22 000,00 грн, а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених договором.
Факт надання кредитних коштів підтверджується наявними у справі доказами, зокрема довідкою про перерахування коштів на банківську картку відповідача.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати позичальникові грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку вбачається, що відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, однак належним чином взяті на себе зобов`язання не виконав, унаслідок чого станом на 15.02.2026 утворилася заборгованість.
Будь-яких доказів погашення заборгованості або заперечень щодо розрахунку боргу відповідачем суду не подано.
Тому суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача простроченої заборгованості за тілом кредиту у сумі 22 000,00 грн та прострочених процентів за користування кредитом у сумі 37 180,00 грн, оскільки зазначені вимоги підтверджуються умовами договору та матеріалами справи.
Разом з тим суд критично оцінює вимогу позивача про стягнення 11 000,00 грн процентів, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України.
Відповідно до пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та протягом тридцяти днів після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Оскільки кредитний договір укладено 26.06.2025, тобто під час дії правового режиму воєнного стану в Україні, підстави для стягнення з відповідача процентів, передбачених статтею 625 ЦК України, відсутні.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 4 400,00 грн заборгованості за комісією.
Однак зі змісту поданих доказів не вбачається достатнього обґрунтування підстав нарахування зазначеної комісії, порядку її обчислення та погодження відповідачем конкретного розміру такого платежу. Належних і допустимих доказів, які б підтверджували виникнення у відповідача обов`язку сплатити саме 4 400,00 грн комісії, позивачем суду не надано.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.
За таких обставин вимоги позивача про стягнення процентів, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України, у сумі 11 000,00 грн та заборгованості за комісією у сумі 4 400,00 грн задоволенню не підлягають.
Отже, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 59 180,00 грн, з яких 22 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту та 37 180,00 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2 112 грн 48 коп.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 80, 81, 89, 128, 133, 137, 141, 223, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 274-279, 280-284 ЦПК України, згідно ст.ст. 11, 509, 512, 514, 516, 525,526,530,551,599,610,611,615, 625 629,1050,1054 ЦК України, суд -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором № 544420-КС-001 про надання кредиту від 26 червня 2025 року в розмірі 59 180 (п`ятдесят дев`ять тисяч сто вісімдесят) гривень 00 копійок, з яких: 22 000 (двадцять дві тисячі) гривень 00 копійок - заборгованість за тілом кредиту; 37 180 (тридцять сім тисяч сто вісімдесят) гривень 00 копійок - заборгованість за процентами за користування кредитом.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 112 (дві тисячі сто дванадцять) гривень 48 копійок.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення може бути переглянуте Немирівським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причи.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: В.М. Алєксєєнко