Справа № 127/11249/26
Провадження № 2/127/3313/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

22 червня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі судового засідання Чех А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» з позовною заявою до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.07.2021 між ТОВ «Партнер Фінанс» та відповідачем було укладено електронний договір про надання споживчого кредиту №79/15918689. ТОВ «Партнер Фінанс» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 2000,00 грн шляхом переказу на його банківську карту, яку він вказав при оформленні договору. Проте, відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.
28.12.2023 між ТОВ «Партнер Фінанс» та позивачем було укладено договір факторингу №01.02-91/23, відповідно до умов якого клієнт відступає фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта у тому числі до відповідача за договором №79/15918689 від 28.12.2023. Заборгованість відповідача на дату відступлення права вимоги складає 16600,00грн, з яких: 2000,00 грн – заборгованість по тілу кредиту, 14040,00 грн – заборгованість по відсотках, 560,00 грн – заборгованість за комісією.
Крім того, 29.12.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено в електронній формі договір кредитної лінії №695861704, відповідно до умов якого Кредитодавець надає Позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту від 2000,00 до 50000,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплачувати проценти Кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі.
ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти. Згідно із Розрахунком заборгованості Позичальником за строк дії Договору використано кредитний ліміт (отримано кошти) у розмірі 1999,50 грн.
В подальшому відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, не здійснивши повернення суми наданого йому кредиту і процентів, нарахованих з строк користування кредитом, в повному обсязі або не сплативши взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.
28.11.2018 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір факторингу №28/1118-01, до якого у подальшому укладалися додаткові угоди, якими продовжено строк дії договору такого. 
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №237 від 27.06.2023 ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до відповідача.
В подальшому 02.05.2024 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу №02/0524-01/01.02-11/24. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу № 02/0524- 01/01.02-11/24 від 02.05.2024 року, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №695861704.
Позичальник на користь Нового кредитора жодних платежів станом на дату подання позовної заяви не здійснював, тому станом на дату складання позовної заяви заборгованість за Договором №695861704 від 29.12.2021 року становить: 1.Заборгованість за сумою кредиту - 1999,50 грн. 2.Заборгованість за відсотками - 8619,34 грн. 3. Пеня - 0,00 грн. 4. Загальна заборгованість - 10618,84 грн.
Оскільки у добровільному порядку вказана заборгованість відповідачем не погашена, тому позивач звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою суду від 20.04.2026 призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено розгляд справи по суті. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви зазначено про розгляд справи у його відсутність із зазначенням, що проти заочного розгляду справи не заперечує.
Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом розміщення оголошення-повідомлення на офіційному веб-порталі судової влади України, а також шляхом направлення кореспонденції за зареєстрованим місцем проживання, однак конверт повернувся до суду з відміткою на довідках «Укрпошти» про причини повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзив на позовну заяву відповідачем не подавався.
Враховуючи зазначене вище та положення ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.
Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 550, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України.
Судом встановлено,що між ТОВ «Партнер Фінанс» та ОСОБА_1 у формі електронного документа з використанням електронного підпису 30.07.2021 було укладено кредитний договір №79/15918689, за умовами якого товариство надало споживачу кредиту гривні в розмірі 2000,00 грн, а останній зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Стрoк нa який надається кредит стaнoвить 365 днiв. Кoмiсiя зa видачу кредиту складає 28% від суми кредиту 560.00 rpн. 
Позивачальник повинен сплачувати кредитодавцю проценти за Договором за фіксованою ставкою 730% вiд cyми Кpедитy (зaлишкy cyми кредитy) зa кожен день користування Крeдитом в мeжах cтpoкy пepeдбaченого п. 1.4. тa п. 2.2. дoгoвopy y пoрядкy, poзмipi та стрoки встанoвлeнi a Гpaфiкy плaтeжiв, щo y загальнoмy poзмipi отaнoвить 14040,00 rpн. 
Таким чином, підписавши вказаний договір, відповідач добровільно погодився на визначені у ньому умови кредитування, взяв на себе відповідні зобов`язання.
У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором №79/15918689 від 30.07.2021 утворилась заборгованість у розмірі 16600,00 грн, з яких: 2000,00 грн – заборгованість по основному боргу, 14040,00 грн – заборгованість по відсотках, 560,00 грн – заборгованість за комісією.
28.12.2023 між ТОВ «Партнер Фінанс» та позивачем укладено договір факторингу №01.02-93/23, за умовами якого клієнт відступає фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до вказаного вище договору, до позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором (станом на дату відступлення права вимоги) в розмірі 16600,00 грн, з яких: 2000,00 грн – заборгованість по основному боргу, 14040,00 грн – заборгованість по відсотках, 560,00 грн – заборгованість за комісією.
Також 29.12.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 695861704, за умовами якого Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді відновлювальної Кредитної лінії в розмірі Кредитного ліміту від 2 000,00 до 50 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплачувати проценти Кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі.
Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно починаючи з першого дня надання суми Кредиту Позичальнику (здійснення першого та наступних Траншів) та до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, в наступних розмірах: або 730 % річних від суми наданого Кредиту, що становить 2 % за кожен день користування Кредитом або 361,35 % річних від суми наданого Кредиту, що становить 0,99 %.
Договір підписано одноразовим ідентифікатором 77H49ZEG, який відправлено позичальнику 29.12.2021 на зазначений ним номер телефону НОМЕР_1 .
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №695861704 від 29.12.2021 заборгованість становить 10618,84 грн, з яких: 1999,50 грн прострочене тіло, 8619,34 грн прострочені відсотки.
28.11.2018 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір факторингу №28/1118-01. Додатковими угодами строк дії договору продовжено до 31.12.2024.
Відповідно до Реєстру прав вимоги №237 від 27.06.2023 ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №№695861704 від 29.12.2021 на суму 10618,84 грн.
02.05.2024 між ТОВ «СВЕА ФІНАНС» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №02/0524/-01/01.02-11/24 за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. 
Відповідно до Реєстру прав вимоги №1 від 02.05.2024 ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №695861704 від 29.12.2021 на суму 10618,84 грн.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Досліджені судом докази підтверджують, що ТОВ «Свеа Фінанс» за своїм правовим статусом відноситься до юридичної особи, що має право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України.
Також наявними у матеріалах справи доказами підтверджується факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «СВЕА ФІНАНС» за кредитним договором №79/15918689 від 30.07.2021, який укладено між ТОВ «Партнер Фінанс» та ОСОБА_1 та за договором кредитної лінії №695861704, який укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 .
Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
У статті 3 Закону України «Про електроннукомерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Суд вважає доведеними позивачем факти укладення між відповідачем ОСОБА_1 та первісними кредиторами кредитних договорів.
Вказані кредитні договори укладені в електронній формі, оскільки такі підписані за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), що відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів» та не суперечить приписам ч. 1 ст. 205, ст. 6, 207, 627-628, ч. 2 ст. 639 ЦК України та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Суд бере до уваги, що умовами договорів чітко визначено обов`язок позичальника сплатити кредитору відсотки за користування кредитними коштами, розмір відсотків, строки повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов договорів, такі правочини, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створюють презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договори, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковими для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.
Відповідач у порушення умов укладених договорів, своєчасно не повернув кредитні кошти та не сплатив відсотки за користування кредитом, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором №79/15918689 від 30.07.2021 в розмірі 16600,00грн, з яких: 2000,00 грн – заборгованість по тілу кредиту, 14040,00 грн – заборгованість по відсотках, 560,00 грн – заборгованість за комісією, та за договором №695861704 від 29.12.2021 в розмірі 10618,84 грн, яких:1999,50 грн – заборгованість за сумою кредиту, 8619,34 грн – заборгованість за відсотками.
Вказана заборгованість за відсотками нарахована у межах строку кредитування та із врахуванням визначеної відсоткової ставки за користування кредитом.
Розмір вказаної заборгованості за кредитними договорами є доведеною позивачем та не спростованою відповідачем, власних контррозрахунків відповідач не надав.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача комісії за кредитним договором №79/15918689 від 30.07.2021 у розмірі 560,00 грн, то суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції, що діяла на час укладення кредитного договору, кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №363/1834/17 зроблено висновок про те, що банк не міг стягувати плату за управління кредитом, адже такі дії не є банківською послугою, яку замовив позичальник.
Враховуючи те, що кредит надавався відповідачу на споживчі потреби, а Товариство не мало права встановлювати плату за дії, які вчиняє на власну користь, адже отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами, то така умова договору є нікчемною та не потребує визнання недійсною. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача комісії в сумі 560,00 грн пов`язаної з наданням кредиту є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Відтак, суд вважає, що позов є обґрунтованим, позовні вимоги доведеними, право позивача підлягає захисту, а тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2607,55 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Також суд зауважує, що суд ухвалював рішення за відсутності учасників справи. Відповідно до положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
На відповідне застосування вказаних положень також звернула увагу Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 5 вересня 2022 року в справі №1519/2-5034/11.
Керуючись ст.ст. 526, 625, 629, 634, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 273, 279-282, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованість за кредитними договорами у розмірі 26658,84 грн, з яких:
- заборгованість за Кредитним договором №79/15918689 від 30.07.2021 в розмірі 16040,00 грн, з яких: 2000,00 грн – заборгованість по тілу кредиту, 14040,00 грн – заборгованість по відсотках;
- заборгованість за договором кредитної лінії №695861704 від 29.12.2021 в розмірі 10618,84 грн, яких:1999,50 грн – заборгованість за сумою кредиту, 8619,34 грн – заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» судовий збір у розмірі 2607,55 грн.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо позивачу повне рішення не було вручено у день його складення, він має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», код ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження: вул. Іллінська, буд. 8, м. Київ;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 22.06.2026.

Суддя          О.О. Жмудь