ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
03.06.2026	Справа № 910/12667/24 (910/867/26)	

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю 
«Міжрегіональна аграрна база» (ідентифікаційний код: 37882392) 
в особі ліквідатора банкрута Луценка Романа Олександровича
(ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )
до Фермерського господарства «ТІЗЕШ» (ідентифікаційний код: 33536724) 
про стягнення 318 819,82 грн 

у межах справи № 910/12667/24)

за заявою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря»
(ідентифікаційний код: 04328447) 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна аграрна база» 
(ідентифікаційний код: 37882392)
про банкрутство 
Суддя Омельченко Л.В.

Без виклику (повідомлення ) учасників

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду м. Києва (суддя Омельченко Л.В.) перебуває справа за заявою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря» (ідентифікаційний код: 04328447) про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна аграрна база» (ідентифікаційний код: 37882392).
Ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна аграрна база» (ідентифікаційний код: 37882392) Луценко Роман Олександрович (надалі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Фермерського господарства «ТІЗЕШ» (надалі-відповідач) про стягнення суми 3% річних, штрафу та інфляційних втрат .
Позовні вимоги обґрунтовані несвоєчасним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за Договором купівлі-продажу № 0804/24-2.
Ухвалою суду від 11.02.2026 прийнято до розгляду у межах справи 910/12667/24 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна аграрна база» (ідентифікаційний код: 37882392) в особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Луценка Романа Олександровича (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) до Фермерського господарства «ТІЗЕШ» (ідентифікаційний код: 33536724) про стягнення грошових коштів та відкрити провадження у справі № 910/12667/24 (910/867/26): постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; роз`яснено учасникам справи, що відповідно до частини 7 статті 252 Господарського процесуального кодексу України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач може подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву; встановлено відповідачу строк - п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання до суду відзиву на позовну заяву, оформленого відповідно до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а також всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову; забезпечити надіслання (надання) позивачу копії відзиву та доданих до нього документів одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду; попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, якщо докази не можуть бути подані разом з відзивом з об`єктивних причин, відповідач повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (частини 3, 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України); встановлено позивачу строк - протягом 5-ти днів з дня отримання відзиву на позов (якщо такий буде поданий) - для подання суду: відповіді на відзив на позов в порядку статті 166 Господарського процесуального кодексу України, а також доказів направлення відповіді на відзив відповідачу; встановлено відповідачу строк - протягом 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив для подачі до суду (якщо такі будуть): заперечень на відповідь на відзив та доказів направлення заперечень на відповідь на відзив позивачу; звернуто увагу сторін на положення статей 74, 80, 81 Господарського процесуального кодексу України щодо порядку подання доказів, наслідків неподання їх та доказів їх направлення іншим учасникам справи, а також щодо порядку витребування доказів; попереджено сторін, що відповідно до частини 2 статті 118 Господарського процесуального кодексу України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідач своїм правом надати відзив на позовну заяву не скористався, з будь-якими заявами до суду не звертався. Згідно повідомлення про вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі документ отримано відповідачем 12.03.2026.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна аграрна база» (ідентифікаційний код: 37882392) до Фермерського господарства «ТІЗЕШ» (ідентифікаційний код: 33536724) про стягнення суми 3% річних, штрафу та інфляційних втрат, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

08.04.2024 між ТОВ «Міжрегіональна аграрна база» (продавець) та ФГ «Тізеш» (покупець) укладено Договір купівлі-продажу № 0804/24-2 («Договір»), відповідно до якого (п. 1.1) продавець зобов`язується передати у власність покупцеві перевантажувальний бункер-накопичувач ПБН-20, 2022 року виготовлення, серійний номер 40567 з комплектом додаткових опцій до ПБН-20: тентова система скатна (Завод Кобзаренка), гідравлічно-регульований козирок шнека; комбінована тормозна система у кількості 1 штука («товар»), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар. Відповідно до п. 1.4 Договору право власності на товар переходить з моменту підписання сторонами видаткової накладної чи акту приймання-передачі. 
На виконання умов договору ТОВ «Міжрегіональна аграрна база» передало, а ФГ «Тізеш» прийняло у власність товар, що підтверджується актом приймання-передачі від 08.04.2024 та видатковою накладною № 6 від 08.04.2024. На підставі факту передачі товару ТОВ «Міжрегіональна аграрна база» було складено та зареєстровано податкову накладну № 2 від 08.04.2024.
Згідно з п. 3.1 Договору загальна ціна (вартість) товару, що продається за цим договором, складає 947 333,34 грн у т.ч. ПДВ 20%. У день передачі товару ТОВ «Міжрегіональна аграрна база» виставлено ФГ «Тізеш» рахунок № 28 від 08.04.2024 про сплату 947 333,34 грн. Відповідно до п. 3.2. Договору покупець зобов`язувався оплатити ціну (вартість) товару, що вказана в п. 3.1 договору, на банківський рахунок продавця до 09.05.2024 включно. 
Проте, у визначений договором строк ФГ «Тізеш» отриманий товар не оплатило, натомість здійснило оплати за отриманий товар із порушенням терміну оплати, визначеного договором, на банківський рахунок ТОВ «Міжрегіональна аграрна база» із призначенням платежу «Оплата по рахунку № 28 від 08.04.2024 у такі терміни:
- 21.06.2024 - 250 000,00 грн, ПДВ 20% - 41666,67 грн; 
- 04.07.2024 - 200 000,00 грн, ПДВ 20% - 33333,33 грн; 
- 12.07.2024- 250 000,00 грн, ПДВ 20% - 41666,67 грн; 
- 31.07.2024 - 200 000,00 грн ПДВ 20% - 33333,33 грн; 
- 25.10.2024 - 209 010,68 грн із призначенням платежу «Часткова оплата по рахунку № 28 від 08.04.24, № 30 від 08.04.24 та № 32 від 08.04.24, ПДВ 20% - 34835,11 грн (47 333,34 грн із отриманої суми є рештою боргу за рахунком № 28).
Виходячи із порушень ФГ «Тізеш» умов Договору у частині своєчасної оплати поставленого товару позивачем нараховано до сплати 3% річних, штраф та інфляційні втрати за весь час прострочення. Також відповідно до п. 5.3 Договору у випадку невиконання покупцем умов п. 3.2 цього договору (термін оплати), відповідачу нараховано штраф за кожен день прострочення платежу у розмірі 1% (одного відсотка), але не більше як 30% (тридцять відсотків) загалом, від ціни товару зазначеної у п. 3.1 цього договору. 
Отже, відповідно до наданого розрахунку 3% річних складають 5 049,34 грн, штраф - 284 200,00 грн та інфляційні втрати - 29 570,48 грн.
На підтвердження вказаних обставин позивачем надано: 
- копію Договору купівлі-продажу № 0804/24-2 від 08.04.2024;
- копію акту приймання-передачі від 08.04.2024;
- копію видаткової накладної 6 від 08.04.2024;
- копію рахунку на оплату№ 28 від 08.04.2024;
- копію податкової накладної № 2 від 08.04.2024;
- копію квитанції про реєстрацію податкової накладної; 
- копію виписки по рахунку в АТ РВС Банк за період з 01.01.2021 по 07.01.2025.
Розрахунок, наданий позивачем, перевірено судом та визнано вірним.
Доводів на спростування вимог позивача відповідачем не надано.
Так, частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 
Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. 
Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами).
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. 
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Крім того, суд вважає правомірним нарахування штрафу відповідно до п.5.3 Договору, у випадку невиконання покупцем умов п. 3.2 цього договору, за кожен день прострочення платежу у розмірі 1% (одного відсотка),.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. 
Статтею 76 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Отже, оцінивши докази, наявні у матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, об`єктивно встановивши обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна аграрна база» (ідентифікаційний код: 37882392) до Фермерського господарства «ТІЗЕШ» (ідентифікаційний код: 33536724) про стягнення 5 049,34 грн - 3% річних, 284 200,00 грн штрафу та 29 570,48 грн - інфляційних втрат за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за Договором купівлі-продажу № 0804/24-2 від 08.04.2024.
Враховуючи приписи статті 129 Господарського процесуального кодексу України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати з судового збору в сумі 3 957,27 грн.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи, позиція суду ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). 
Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення формулювання рішень. 
Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства та ст. ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна аграрна база» (ідентифікаційний код: 37882392) до Фермерського господарства «ТІЗЕШ» (ідентифікаційний код: 33536724) про стягнення суми 3% річних, штрафу та інфляційних втрат - задовольнити.
2. Стягнути з Фермерського господарства «ТІЗЕШ» (ідентифікаційний код: 33536724; Україна, 90365, Закарпатська обл., Берегівський р-н, село Ботар, вул. Петефі Ш., будинок 2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна аграрна база» (ідентифікаційний код: 37882392; Україна, 01133, місто Київ, б-р Лесі Українки, будинок 26, офіс 510) за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань 5 049,34 грн - 3% річних; 284 200,00 грн - штрафу; 29 570,48 грн - інфляційних втрат.
3. Стягнути з Фермерського господарства «ТІЗЕШ» (ідентифікаційний код: 33536724; Україна, 90365, Закарпатська обл., Берегівський р-н, село Ботар, вул. Петефі Ш., будинок 2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна аграрна база» (ідентифікаційний код: 37882392; Україна, 01133, місто Київ, б-р Лесі Українки, будинок 26, офіс 510) судовий збір у розмірі 3 957,27 грн. 

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом двадцяти днів з дня його проголошення до або через відповідні суди. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.
Повне рішення складено 03.06.2026.

Суддя Л.В. Омельченко