Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/165/26 Головуючий у суді І-ї інстанції Ясінський Л. Ю. 
Категорія - 130  Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Онуфрієв В. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2026 року. суддя Кропивницького апеляційного суду Онуфрієв В.М., за участю секретаря Сакари І.І., захисника – адвоката Стріченка Д.А. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку апеляційну скаргу із доповненням захисника – адвоката Стріченка Д.А. на постанову Благовіщенського районного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2026 року, якою:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами.
Постановою Благовіщенського районного суду Кіровоградської області від 05 березня 2026 року виправлено описку в резолютивній частині постанови Благовіщенського районного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2026 року зазначено накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами.

Стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції,  ОСОБА_1 02.11.2025 року о 16 год. 56 хв. в м.Мечиславка вул.Шевченка 1, керував автомобілем ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме порушення мови, порушення координації рухів та різкий запах алкоголю з порожнини рота, та відповідно до встановленого порядку проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці події за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора Алкотестер 6810 Драгер та в закладі охорони здоров`я Голованіської ЦРЛ гр. ОСОБА_1 відмовився чим порушив п.п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі із доповненням захисник – адвокат Стріченко Д.А. просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги обґрунтовував тим, що в ході підготовки матеріалів поліцейським не лише не було надано жодного доказу, який посвідчував би факт керування ОСОБА_1 транспортного засобу, ОСОБА_2 самостійно визнав та зазначив, що ОСОБА_1 не був в авто станом на дату прибуття до нього поліцейських, а перебував біля нього, не користувався транспортним засобом. Вказує, що в даному випадку, відповідно до відеозаписів, що здійснювались на нагрудну бодікамеру вбачається, що зупинка транспортного засобу не відбувалась взагалі.
Крім того, вказує, що поліцейським було складено протокол про адміністративне правопорушення без зазначення жодних відомостей про складення акту про огляду на стан алкогольного сп`яніння та відповідно не було долучено такого акту до матеріалів справи.
Зазначає, що поліцейським було складено протокол про адміністративне правопорушення за фактом відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння без здійснення направлення такої особи до закладу охорони здоров`я для проходження такого огляду. Матеріали справи не містять підтвердження зворотного.
Крім того, зазначає, що на відео фрагментів записів бодікамер - не вбачається за можливе встановити факт роз`яснення прав та обов`язків ОСОБА_1 , передбачених статтею 268 КУпАП. Відмітка в протоколі про ознайомлення з такими правами не позбавляє обов`язку посадової особи роз`яснити такі права та обов`язки як того вимагає стаття 256 КУпАП.
Також, в якості доказів було долучено відеозапис, що не є безперервним а містить фрагментарне відтворення подій, що не є інформативним, а відповідним чином не може визнаватись належним доказом, що поза розумним сумнівом доводить вину ОСОБА_1 .
В доповненні до апеляційної скарги захисник просив скасувати постанову Благовіщенського районного суду Кіровоградської області від 05 березня 2026 року про виправлення описки, зазначивши, що постановою суду від 17 лютого 2026 року до особи було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гри без позбавлення права керування транспортними засобами. Водночас оскаржуваною постановою про виправлення описки суд фактично змінив вид та обсяг адміністративної відповідальності, додатково застосувавши до особи позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік. Таким чином, відбулося істотне погіршення становища особи. Отже, оскаржуваною постановою було незаконно погіршено становище особи, що є самостійною та достатньою підставою для її скасування.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши захисника – адвоката Стріченко Д.А., який підтримав подану апеляційну скаргу, зваживши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга із доповненням підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 

Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння. 

Відповідно до ч. 1 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:
1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності;
2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання;
3) акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння;
4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Відповідно до ч. 6 розділу Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за їх внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №501429 від 02.11.2025 року, ОСОБА_1 02.11.2025 року о 16 год. 56 хв. в м.Мечиславка вул.Шевченка 1, керував автомобілем ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме порушення мови, порушення координації рухів та різкий запах алкоголю з порожнини рота, та відповідно до встановленого порядку проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці події за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора Алкотестер 6810 Драгер та в закладі охорони здоров`я Голованіської ЦРЛ, ОСОБА_1 відмовився чим порушив п.п.2.5 ПДР України., за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Під час апеляційного розгляду захисник зазначив, що ОСОБА_1 вину не визнає.

Проте, незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на це правильно послався у своїй постанові суд першої інстанції, повністю підтверджується зібраними по справі доказами і, зокрема: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №501429 від 02.11.2025 року, яким підтверджується, що саме 02.11.2025 року о 16 год. 56 хв. в м.Мечиславка вул.Шевченка 1, мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 (а.с. 1); постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою на ОСОБА_1 накладено стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.4); письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , який в своїх поясненнях підтвердив факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 (а.с.5).

Також, вина ОСОБА_1 підтверджується показаннями свідка ОСОБА_3 наданими в суді першої інстанції, який пояснив, що 02.11.2025 року він в с.Мечиславка по вул.Шевченка,1 займався своїми справами. Близько 16 год.56 хв. на автомобілі ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , приїхав, за кермом ОСОБА_4 , та почав конфліктувати, вході якого погрожував йому та його дітям. При цьому ОСОБА_4 поводив себе неадекватно та знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Після конфлікту він одразу викликав працівників поліції, оскільки вважає, що неприпустимо керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 приїхав сам, в автомобілі інших осіб не було. Після чого приїхали працівники поліції та склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КупАП.

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом з бодікамери поліцейського, що містяться на DVD-диску, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що на виклик лінії 102 за фактом вчинення сварки ОСОБА_1 та його керування в нетверезому стані транспортним засобом прибули працівники поліції та ними було встановлено факт керування ОСОБА_1 02.11.2025 року о 16 год. 56 хв. в м.Мечиславка вул.Шевченка 1, автомобілем ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , потім ОСОБА_1 поліцейські вказали, що у водія наявні ознаки алкогольного сп`яніння, та запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alcotest та в медичному закладі на, що останній відмовився проходити огляд (а.с.11).

Вказані зібрані по справі докази є належними та допустимими, є взаємоузгодженими між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні суду першої інстанції та апеляційної інстанції та повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Сумніви у їх належності та достовірності у апеляційного суду не виникає. 

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує показання поліцейського сектору поліцейської діяльності №1 (м.Благовіщегське) Голованіського РВП ГУНП у Кіровоградській області області капрал поліції Білоус І.В., який в суді першої інстанції пояснив, що діяв в межах закону України «Про національну поліцію». Протокол про адміністративне правопорушення він склав на підставі показань свідка ОСОБА_3 .

Доводи апеляційної скарги стосовно відсутності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, є безпідставними. Оскільки повністю спростовуються показаннями свідка ОСОБА_3 , який чітко вказує, що ОСОБА_1 на автомобілі ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , приїхав, за кермом та почав конфліктувати. Крім того, факт керування підтверджується іншими вищевказаними доказами, які взаємоузгоджуються між собою.

Також, доводи апеляційної скарги стосовно того, що відеозапис, зафіксований нагрудною камерою поліцейського, є неналежним доказом, є безпідставними, оскільки право поліцейського на фото та відео фіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України "Про Національну поліцію" та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999. Використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) передбачено ст. 40 Закону України "Про національну поліцію" та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них", затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100, тому вказаний відеозапис є належним та допустимим доказом, який взаємоузгоджується з іншими доказами по справі та відповідає дійсним фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що працівниками поліції допущено ряд грубих порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки під час апеляційного розгляду грубих порушень під час складення протоколу не встановлено. Крім того, згідно відеозапису з нагрудної камери поліцейського з боку працівників поліції також порушень вимог чинного законодавства не встановлено.

Крім того, будь-яких інших доказів до апеляційної скарги та в суді апеляційної інстанції, які-б могли вплинути на правильність прийнятого рішення судом першої інстанції не надано. 

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи викладене у сукупності, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини даної справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При призначенні ОСОБА_1 виду та розміру адміністративного стягнення районний суд в повній мірі врахував суспільно небезпечний характер вчиненого ним правопорушення. Підстави для закриття провадження по справі також відсутні.

Разом із тим, як вбачається з матеріалів справи постановою Благовіщенського районного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2026 року до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гри без позбавлення права керування транспортними засобами.
При цьому, постановою Благовіщенського районного суду Кіровоградської області від 05 березня 2026 року, виправлено описку допущену у першому абзаці резолютивної частини постанови Благовіщенського районного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2026 року, вказавши ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і застосувати до нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто, 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Проте, виправляючи в такий спосіб описку в частині стягнення суд допустив порушення, фактично змінив вид та обсяг адміністративної відповідальності, додатково застосувавши до особи позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, що є неприпустимим.
Таким чином, здійснив істотне погіршення становища ОСОБА_1 .
Зазначені зміни не можуть бути віднесені до категорії технічних описок або арифметичних помилок, оскільки вони безпосередньо виливають на обсяг прав та обов`язків особи, змінюють юридичні наслідки судового рішення та фактично трансформують його зміст.
За своєю правовою природою виправлення описки допускається виключно щодо технічних неточностей, які не змінюють суті рішення. Натомість у даному випадку суд не виправив помилку, а здійснив перегляд резолютивної частини постанови, що виходить за межі наданих повноважень.
Крім того, посилення відповідальності особи не може здійснюватися поза межами встановлених законом процедур перегляду судових рішень, зокрема апеляційного чи касаційного оскарження. Будь-яке інше втручання у зміст судового рішення порушує принцип правової визначеності, який передбачає стабільність та незмінність судових актів після їх ухвалення.
Фактично, суд першої інстанції під виглядом процесуального механізму виправлення описки здійснив повторне вирішення питання про вид адміністративного стягнення, що є неприпустимим.
Отже, постановою про виправлення описки було погіршено становище особи, що є самостійною та достатньою підставою для її скасування.
Тому, доводи апеляційної скарги захисника в цій частині знайшли своє підтвердження.

Беручи до уваги викладене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова Благовіщенського районного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2026 року, є законною, мотивованою та обґрунтованою, підстави для зміни чи скасування даної постанови суду першої інстанції відсутні, постанову Благовіщенського районного суду Кіровоградської області від 05 березня 2026 року, про виправлення описки слід скасувати, а тому апеляційна скарга підлягає задоволення частково.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу із доповненням захисника – адвоката Стріченка Д.А. в інтересах ОСОБА_1 – задовольнити частково.

Постанову Благовіщенського районного суду Кіровоградської області від 05 березня 2026 року, якою виправлено описку в резолютивній частині короткого та повного тексту постанови Благовіщенського районного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2026 року – скасувати.

Постанову Благовіщенського районного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2026 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами – залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)