ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/3446/26	Головуючий у 1-й інстанції Царук І.М. 	
Провадження № 33/817/307/26 	Доповідач - Тиха І.М.	
Категорія - ст.124 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2026 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Никитюка Г.І. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 травня 2026 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, - 
ВСТАНОВИЛА:
Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 гривень 60 копійок.
Згідно із постановою суду, 08.02.2026 о 10 год 55 хв. в м. Тернопіль на перехресті вулиць Сергія Короля-Львівська-Мазепи водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки та моделі «Land Rover Discovery», номерний знак НОМЕР_1 , не був достатньо уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вжив всіх заходів для забезпечення безпеки дорожнього руху, в момент виявлення небезпеки, яку він був спроможний виявити у вигляді транспортного засобу марки та моделі «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_2 з увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольору та спеціальним звуковим сигналом, під керуванням ОСОБА_2 , який наближався до перехрестя, не зменшив швидкість, не зупинився, не надав йому дорогу, не забезпечив безперешкодний проїзд та здійснив з ним зіткнення, в результаті чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 1.5., 2.3 б) та 3.2. Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Никитюк Г.І. просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях його довірителя складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Вважає що суд не надав належної оцінки всім фактичним обставинам дорожньо-транспортної пригоди, не врахував особливості дорожньої обстановки, обмежену видимість на перехресті та не встановив причинно-наслідковий зв`язок між діями водія Land Rover та настанням ДТП.
Мотивує скаргу тим, що у діях ОСОБА_1 відсутня як об`єктивна, так і суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення з огляду на те він здійснював рух на дозволений зелений сигнал світлофора, діючи відповідно до вимог п. 1.4 ПДР України та маючи законні підстави розраховувати на дотримання іншими учасниками дорожнього руху встановлених правил.
Посилається на те, що відповідно до п. 3.2 ПДР України обов`язок надати дорогу оперативному транспортному засобу виникає лише за умови об`єктивної можливості водія усвідомити наближення такого транспортного засобу та створення йому перешкоди для руху, однак, як за обставин даної ДТП, така можливість у водія була обмежена через наявність будівлі, електроопор та рекламного щита, що істотно зменшували оглядовість що підтверджується долученим до справи відеозаписом, з якого вбачається, що службовий автомобіль поліції Renault Megane здійснив виїзд на регульоване перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора із високою швидкістю, а проміжок часу між його появою у полі видимості та моментом зіткнення становив лише три секунди, що об`єктивно не забезпечувало можливості своєчасного реагування з боку ОСОБА_1 .
Вважає, що водій оперативного транспортного засобу, навіть виконуючи невідкладне службове завдання, був зобов`язаний діяти з урахуванням вимог п. 1.5 та п. 2.3 «б» ПДР України, а саме - не створювати небезпеки для інших учасників дорожнього руху та вживати всіх необхідних заходів для забезпечення безпеки, зокрема, шляхом зменшення швидкості перед в`їздом на перехрестя з обмеженою оглядовістю.
Просить звернути увагу на пояснення ОСОБА_1 і пасажира транспортного засобу Land Rover, які вказали на відсутність спеціального звукового сигналу у службового автомобіля поліції, що унеможливило своєчасне виявлення його наближення та підтверджує відсутність вини водія у невиконанні вимог п. 3.2 ПДР України, на думку апелянта.
Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення, який сам по собі не є безумовним доказом вини особи та підлягає перевірці й оцінці у сукупності з іншими доказами.
Вказує на те, що схема місця ДТП складена з істотними порушеннями вимог Інструкції МВС України № 1395 від 07.11.2015, оскільки не відображає реального місця зіткнення транспортних засобів, містить неправильні дані щодо напрямків їх руху, не містить необхідних відомостей про розташування світлофорів, дорожніх знаків, дорожньої розмітки, ширини проїжджої частини та інших обов`язкових елементів дорожньої обстановки.
Посилається на те, що зафіксовані на схемі відомості суперечать відеозаписам події, з яких вбачається, що транспортний засіб Land Rover рухався з крайньої правої смуги, а не із середньої, як зазначено у схемі ДТП, а службовий автомобіль поліції рухався на крайній лівій смузі дороги, а не на правій, що безпосередньо впливає на визначення моменту виникнення небезпеки для обох водіїв та можливість уникнення зіткнення.
Вважає що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні поданого ним клопотання про направлення матеріалів справи на дооформлення, незважаючи на очевидні недоліки схеми ДТП та необхідність усунення цих недоліків для забезпечення можливості проведення автотехнічної експертизи.
Посилається на те, що судовий експерт ОСОБА_3 , до якого скаржник звернувся з метою проведення автотехнічної експертизи, підтвердив неможливість проведення такого дослідження без уточнення вихідних даних, зокрема метричних параметрів перехрестя, фактичного місця первинного контакту транспортних засобів, розташування дорожніх знаків, світлофорів та елементів, що впливають на оглядовість.
Вважає, що викривлення даних у схемі місця ДТП могло істотно вплинути на формування висновку про винуватість саме ОСОБА_1 , оскільки збільшення умовного кута оглядовості за неправильно відображеними траєкторіями руху створює хибне уявлення про можливість своєчасного виявлення ним небезпеки.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 280 КУпАП орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 124 КУпАП відповідальність за даною нормою настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Як передбачено п. 1.5 ПДР України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. 
Згідно вимог п. 2.3 б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
У відповідності до вимог п. 3.2 ПДР України визначено, що у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів). На транспортних засобах, які рухаються в супроводжуваній колоні, повинне бути ввімкнено ближнє світло фар. Якщо на такому транспортному засобі увімкнено проблискові маячки синього і червоного або лише червоного кольору, водії інших транспортних засобів зобов`язані зупинитися біля правого краю проїзної частини (на правому узбіччі). На дорозі з розділювальною смугою цю вимогу зобов`язані виконати водії транспортних засобів, що рухаються в попутному напрямку.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №586187 від 08.02.2026, 08.02.2026 о 10 год 55 хв. в м. Тернопіль на перехресті вулиць Сергія Короля-Львівська-Мазепи водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом марки та моделі «Land Rover Discovery», номерний знак НОМЕР_1 , не був достатньо уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вжив всіх заходів для забезпечення безпеки дорожнього руху, в момент виявлення небезпеки, яку він був спроможний виявити у вигляді транспортного засобу марки та моделі «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_2 з увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольору та спеціальним звуковим сигналом, під керуванням ОСОБА_2 , який наближався до перехрестя, не зменшив швидкість, не зупинився, не надав йому дорогу, не забезпечив безперешкодний проїзд та здійснив з ним зіткнення, в результаті чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП суд першої інстанції, крім вищенаведеного протоколу, обґрунтував даними, які містяться у:
схемі місця ДТП від 08.02.2026, на якій графічно зображені та зафіксовані об`єкти на місці дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до дорожньо-транспортної пригоди, координати місця зіткнення, та інше), характеризуючі дані транспортних засобів «Land Rover Discovery», номерний знак НОМЕР_1 та «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_2 , з переліком їх видимих (зовнішніх) пошкоджень, отриманих унаслідок ДТП, яка підписана його учасниками без застережень;
відеозаписами з камер відеоспостереження, на яких зафіксований факт порушення 08.02.2026 о 10 год 55 хв. в м. Тернопіль на перехресті вулиць Сергія Короля-Львівська-Мазепи водієм автомобіля «Land Rover Discovery», номерний знак НОМЕР_1 – ОСОБА_1 вимог пунктів 1.5., 2.3 б), 3.2. Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів; рапорті інспектора взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Візнюка М. від 08.02.2026;
рапорті інспектора взводу 2 роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП лейтинанта поліції Візнюка М., згідно якого доповів про те, що під час несення служби в складі екіпажу Юпітер 101 спільно із лейтенантом поліції Терещук В.А. 08.02.2026 об 11 год. 28 хв. отримали виклик “ДТП без травмованих” по вул. Г. Мазепи. Прибувши на місце події, встановили транспортний засіб «Land Rover Discovery», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та транспортний засіб «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_2 , на синьому фоні під керуванням водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стосовно громадянина ОСОБА_1 . Складено протокол серії ЕПР1 №586187, вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видано тимчасовий дозвіл серії НОМЕР_4 , складено схему ДТП, відібрано пояснення учасників події;
довідці, виданій управлінням патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав посвідчення водія серії НОМЕР_3 .
При цьому вважаю, що суд підставно критично оцінив та обґрунтовано відхилив показання ОСОБА_1 , який у судовому засіданні не визнав своєї вини у скоєнні ДТП та пояснив, що через обмежену оглядовість не мав можливості своєчасно побачити патрульний автомобіль, а також стверджував, що останній наближався до перехрестя без увімкненого спеціального звукового сигналу, та свідка ОСОБА_4 , яка була пасажиром у транспортному засобі «Land Rover Discovery», та зазначила, що не чула спеціального звукового сигналу службового автомобіля, оскільки такі показання спростовуються вищенаведеними доказами, дослідженими у судовому засіданні, які є належними та допустимими , в сукупності та взаємозв`язку підтверджують вину ОСОБА_1 у скоєнні ДТП.
Так, з показань оперуповноваженого ВКП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_2 та заступника начальника ВП №2 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , допитаних в судовому засіданні, суд встановив що вони у складі слідчо-оперативної групи рухалися службовим автомобілем з увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольору, а також спеціальним звуковим сигналом, у зв`язку із необхідністю виїзду на місце вчинення особливо тяжкого злочину зі смертельними наслідками, перед в`їздом на перехрестя зменшили швидкість і переконалися у наданні переваги іншими учасниками руху. 
Доводи представника щодо відсутності у ОСОБА_1 об`єктивної можливості своєчасно зреагувати на появу службового автомобіля поліції «Renault Megane» є необґрунтованими оскільки рух оперативного транспортного засобу на заборонений сигнал світлофора не свідчить про порушення вимог ПДР України, згідно з п. 3.1 ПДР України водії оперативних транспортних засобів під час виконання невідкладного службового завдання мають право відступати від окремих вимог Правил за умови увімкнення проблискових маячків та спеціального звукового сигналу, що у даному випадку підтверджується показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , а також іншими матеріалами справи.
Посилання скаржника на те, що проміжок часу між появою службового автомобіля у полі зору та моментом зіткнення становив лише три секунди, не спростовують вини ОСОБА_1 у скоєнні ДТП, оскільки, як правильно встановлено судом, на досліджених судом відеозаписах не зафіксовано суттєвих перешкод для своєчасного виявлення ним оперативного транспортного засобу. Навпаки, з них вбачається, що дорожня обстановка дозволяла водієві «Land Rover Discovery» завчасно помітити автомобіль поліції з увімкненими проблисковими маячками та спеціальним звуковим сигналом і виконати обов`язок щодо надання йому переваги в русі. Крім того, із відеозапису чітко прослідковується, що транспортні засоби, які рухалися з вулиці Максима Кривоноса в напрямку зазначеного перехрестя, при наближенні службового автомобіля поліції своєчасно зупинилися та надали йому перевагу в русі, що додатково свідчить про належне сприйняття іншими учасниками дорожнього руху сигналів оперативного транспортного засобу та відсутність у ОСОБА_1 об`єктивних перешкод для їх виявлення. Вказані обставини спростовують доводи скаржника про неможливість своєчасно побачити службовий автомобіль та підтверджують, що ОСОБА_1 мав реальну можливість виконати вимоги пункту 3.2 Правил дорожнього руху України, а також спростовують доводи представника про порушення водієм оперативного транспортного засобу вимог п. 1.5 та п. 2.3 «б» ПДР України.
Безпідставними є твердження апелянта про відсутність спеціального звукового сигналу у службового автомобіля поліції, оскільки вони спростовуються сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, зокрема показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , які прямо та послідовно підтвердили, що під час руху службового автомобіля були увімкнені як проблискові маячки синього та червоного кольору, так і спеціальний звуковий сигнал для забезпечення безперешкодного проїзду та додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху. Обґрунтованих підстав, які б ставили під сумнів достовірність показань зазначених свідків, судом не встановлено.
Доводи скаржника щодо істотних порушень відомчих інструкцій при складанні схеми місця ДТП, її невідповідності фактичним обставинам пригоди та необхідності направлення матеріалів справи для доопрацювання є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.
Так, твердження апелянта про те, що схема місця ДТП не відображає реального місця зіткнення транспортних засобів, містить неправильні дані щодо напрямків їх руху та не відображає обов`язкові елементи дорожньої обстановки, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Як правильно встановлено судом першої інстанції, схема місця ДТП від 08.02.2026 складена з дотриманням вимог Інструкції МВС України № 1395 від 07.11.2015, містить усі необхідні відомості та реквізити, передбачені зазначеною Інструкцією, зокрема дані щодо місця пригоди, напрямків руху транспортних засобів, дорожньої обстановки та їх розташування після зіткнення.
Посилання скаржника на невідповідність схеми ДТП відеозаписам та інше відображення смуг руху транспортних засобів є оціночними та не спростовують її належність і допустимість як доказу, вказані обставини були предметом дослідження суду та отримали належну правову оцінку в сукупності з іншими доказами у справі.
Оцінюючи доводи представника про необхідність направлення матеріалів справи до доопрацювання, враховую, що схема місця ДТП складена у встановленому законом порядку, з дотриманням вимог Інструкції № 1395, містить усі обов`язкові відомості щодо місця пригоди, напрямку руху транспортних засобів, дорожньої обстановки та їх розташування після зіткнення. До того ж, вона складена у присутності водіїв – учасників ДТП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які були ознайомлені зі схемою, підписали її та не висловили жодних зауважень чи заперечень під час її оформлення. 
Таким чином, апелянт не навів жодного доводу, який би ставив під сумнів об`єктивність чи допустимість доказів, покладених в основу рішення суду першої інстанції. Встановлена сукупність доказів дає достатні підстави для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Підстав для скасування постанови не вбачаю. 
Отже, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Никитюка Г.І. слід відхилити, а оскаржувану постанову місцевого суду ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - залишити без змін.
На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Никитюка Г.І. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 травня 2026 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя