308/5975/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.06.2026           м. Ужгород
Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участю особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла із ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . місце роботи, посада військова частина НОМЕР_1 , старший стрілець, штаб-сержант; місце фактичного проживання: територія тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В:
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЛВУ №97 від 14 квітня 2026 року, вбачається, що: 14.04.2026 р. о 14 год. 00 хв. штаб-сержант ОСОБА_1 перебував та виконував обов`язки військової служби на території тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, чим вчинив правопорушення передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.
Останній був затриманий (протокол про адміністративне затримання ЛВУ №95 від 14.04.2026) та для проведення медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння під супроводом ТВО командира роти старшого лейтенанта ОСОБА_2 о 14.55 направлено до КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова» Закарпатської області.
У результаті проведення огляду на стан сп`яніння встановлено ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Висновок щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння №289 від 14.04.2026 о 15:18.
У судовому засіданні ОСОБА_1 , визнав обставини зазначені у протоколі. Вину у вчиненні правопорушення визнав. Разом із тим, просив розстрочити йому сплату штрафу у зв`язку із скрутним фінансовим станом та його медичними даними, на підтвердження тяжкого матеріального становища ним надано: довідку про доходи ОСОБА_1 та його дружини. Так, згідно відомостей пенсійного фонду дохід ОСОБА_1 за 2026 становить 76 592,40 грн.
Також через канцелярію суду ним надано заяву про розстрочення сплати штрафу, в якій він просить, у зв`язку із скрутним матеріальним становищем розстрочити йому сплату штрафу на десять місяців. 
Просив врахувати, що він перебував у зоні активних бойових дій у 2025, щиро шкодує про вчинене.
Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.
Частиною 1 статті 172-20 КУпАП передбачено відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Ч.2 ст. 172-20 передбачає відповідальність за участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів.
Відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачено відповідальність за дії, відповідальність настає за передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення у вину ОСОБА_1 , ставиться те, що він 14.04.2026 р. о 14 год. 00 хв. штаб-сержант ОСОБА_1 перебував та виконував обов`язки військової служби на території тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, чим вчинив правопорушення передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.
Матеріали справи містять висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу тв. швидкість реакції №289 від 14.04.2026.
Від надання пояснень ОСОБА_1 , відмовився, копію протоколу отримав.
Згідно його заяви просить розгляд справи здійснювати без його участі, вину визнає.
У судовому засіданні ОСОБА_1 , вину у вчиненні правопорушення визнав. При цьому просив розстрочити сплату штрафу.
Згідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.1 ЗУ «Про оборону України» особливий період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнних час і частково відбудованих період після закінчення воєнних дій.
Згідно Листа ВС від 13.07.2018 року №60-1543/0/2-18 «Щодо тлумачення поняття «особливий період» вбачається, що Верховний суд, забезпечуючи єдність правозастосовної практики, дотримується правової позиції, згідно з якою в Україні діє особливий період.
Відповідно до Указу Президента України, №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому продовжено строк дії. Воєнний стан діє по всій території України і на день вчинення вказаного правопорушення.
Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію (далі мобілізація).
Відповідно до ст.1 ЗУ «Про оборону України» особливий період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнних час і частково відбудованих період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України,постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію (далі – мобілізація).
Вина ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення підтверджується: протоколом адміністративне правопорушення, протоколом про адміністративне затримання, висновком щодо результатів щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу тв. швидкість реакції №289 від 14.04.2026, його заявою в якій він вину визнає.
При призначенні адміністративного стягнення суд виходить із змісту ст. 33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, обставини справи та наслідки, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, те, що він щиро розкаявся та доходить висновку про необхідність накладення на ОСОБА_3 , мінімального адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.3 ст. 172-20 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами. Так, приходжу до переконання про доцільність накладення на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці. 
Щодо клопотання ОСОБА_1 про розстрочення сплати штрафу, то суд вважає за можливе задоволити таке, з огляду на наступне:
Відповідно до ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст. 304 КУпАП, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову. 
Згідно ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII , за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
Заявником було надано на підтвердження його матеріального стану та наявність хвороб відповідні відомості та докази. Зокрема як вбачається з наданих відомостей ОСОБА_1 отримує в середньому заробітну плату у розмірі 22835,25 грн. на місяць, а його дружина 26970 грн. на місяць. Крім цього згідно наявних медичних висновків ОСОБА_1 встановлено 3 групу інвалідності. 
Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 , про розстрочення виконання постанови, суд, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою з огляду на каральну мету стягнення провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року, рішення у справі «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року), дане питання про слід розглянути за аналогією закону відповідно частини 4 статті 53 КК України, відповідно до якої з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.
Суд, вважає за можливе задовольнити вказане клопотання частково, з урахуванням поданих ОСОБА_1 данних про його майновий стан, та наявність інвалідності
З поданої ОСОБА_1 заяви вбачається наявність об`єктивних обставин, що ускладнюють здійснення оплати штрафу в розмірі 17000 гривень, тому заяву останнього слід задовольнити частково та розстрочити виконання постанови про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу строком на 4 чотири місяці.
З огляду на наявність обставин, які ускладнюють виконання заявником постанови суду про накладення на нього адміністративного стягнення, суд вважає можливим розстрочити суму штрафу у розмірі 17 000 грн. на 4 чотири місяці з визначенням обов`язкового щомісячного платежу в сумі 4 250 грн.
Керуючись ст. 173-20, ст. ст.301,304,284,285,289,294 КУпАП, п.5 ч. 2ст.4Закон України «Про судовий збір» суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить – 17 000 грн.
Розстрочити виконання цієї постанови в частині сплати штрафу на 4 (чотири) місяці, встановивши такий графік його оплати: по 4 250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень до 30 числа відповідного місяця. Обчислювати цей строк, починаючи з місяця, в якому ця постанова набере законної сили.
У відповідності до ст.303 КУпАП у разі відстрочки виконання постанови відповідно ст.301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.
Після спливу строку, на який відстрочено виконання постанови, у разі несплати штрафу особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності, постанову звернути до примусового виконання у загальному порядку.
Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду О.В.Фазикош