Справа № 138/3722/25
Провадження №:2/138/554/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2026 року       м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі головуючого судді Савкової І.М., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮрКонсалт Груп Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮрКонсалт Груп Плюс» звернулося до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» обґрунтовує тим, що 09.05.2021 між ТОВ «Партнер Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір позики №53/518113154, за яким відповідачу було надано готівкові кошти у позику у розмірі 4000,00грн.
Вказує, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, припинив повертати надану позику у строки, передбачені договором.
28.12.2023 між ТОВ «Партнер Фінанс» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» було укладено Договір факторингу № 28122023.
17.04.2025 між ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» та ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» було укладено Договір факторингу № 17-04/ФК-25.
25.08.2025 між ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» та ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» було укладено Договір факторингу № 25-08/ФК-25.
Відповідно до вказаних договорів факторингу відбулось відступлення прав вимоги за договором № 53/518113154 від 09.05.2021.
Відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання за договором, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на момент пред`явлення позову становить 33 200,00 грн. та складається з:заборгованість за сумою позики: 4000 грн.; заборгованість по нарахованим процентам: 28080 грн.; заборгованість за комісією: 1120 грн. За таких підстав позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 33 200,00 грн., судові витрати та витрати на правову допомогу.
Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 30.03.2026 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.
Представник позивача, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав, в прохальній частині позовної заяви просив справу розглянути без участі представника.
Відповідач, належним чином повідомлена про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не подавала, правом подання відзиву на позовну заяву не скористалася.
Вказане відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України дає суду підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.
Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено, що згідно Договору позики № 53/518113154 від 09.05.2021, його сторонами є ТОВ «Факторинг Партнерс» (позикодавець) та ОСОБА_1 (позичальник).
Згідно п. 1.1 Договору позикодавець передає у власність позичальника грошові кошти у розмірі, встановленому цим договором, а позичальник зобов`язується повернути суму позики та сплатити проценти, а також інші платежі за договором у порядку та строки, передбачені договором, зокрема, графіком платежів.
Сторони погодили істотні умови договору, зокрема, суму кредиту: 4000,00грн., строк кредиту: 365 днів, комісію за видачу кредиту: 28% від суми кредиту, що становить 1120,00 грн..
Згідно п. 3.1 Договору позикодавець надає позику шляхом передачі готівкових коштів позичальнику.
Відповідно до п. 8.1 Договору він укладений на строк 365 днів і діє до 08.05.2022.
Позичальник повинен сплачувати Позикодавцю Проценти за Договором за фіксованою ставкою, встановленою Договором позики, від суми Позики (залишку суми Позики) за кожен день користування Позикою в межах строку передбаченого п. 1.4. та п. 2.2. Договору у порядку, розмірі та строки встановлені в Графіку платежів. Позикодавець надає Позику шляхом передачі готівкових коштів Позичальнику. Підписанням цього Договору Позичальник підтверджує, що він отримав від Позикодавця суму Позики у повному обсязі у дату підписання цього Договору. Позичальник повертає суму Позики, а також здійснює оплату інших платежів за Договором, шляхом внесення готівкових коштів у касу Позикодавця або на банківський рахунок Позикодавця. Днем повернення Позики (її частини) вважається день внесення суми Позики (її частини) в касу Позикодавця або на банківський рахунок Позикодавця. Позичальник зобов`язаний повернути суму Позики у повному обсязі в термін визначений Графіком платежів. Позичальник має право достроково повернути суму Позики та сплатити інші платежі за Договором. Закінчення Строку дії цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за невиконання своїх зобов`язань, яке мало місце під час дії Договору, а також не звільняє від відповідальності за порушення Стороною своїх зобов`язань, що будуть тривати після закінчення строку дії Договору. Умови цього Договору, які залишились Стороною невиконаними частково або в повному обсязі, після закінчення строку дії Договору, зберігають чинність (продовжують діяти) до їх повного виконання.
Договір та паспорт підписано особистим підписом ОСОБА_1 09.05.2021.
Зідно Розрахунку заборгованості ТОВ «Партнер Фінанс» за договором №53/518113154 від 09.05.2021, дата видачі 09.05.2021, дата закриття 08.05.2022, ПІБ боржника: ОСОБА_1 , нараховано основну суму боргу у розмірі 4000,00грн. та комісію у розмірі 1120,00грн. Відсотки нараховувались у період з 09.05.2021 по 08.05.2022 за ставкою 2%. Станом на дату завершення розрахунку: основна сума боргу: 4000,00 грн., відсотки, всього: 28 080,00грн., комісія: 1120,00грн., сплати: 0,00 грн., загальна заборгованість 33 200,00грн.
Відповідно до договору факторингу № 28.12.2023 від 28.12.2023, укладеного між ТОВ «Партнер Фінанс» (клієнт) та ТОВ «Факторингова компанія Укрглобал-Фінанс» (фактор), клієнт передає фактору свої права вимоги, а фактор набуває права вимоги клієнта за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором.
Згідно копії акта приймання-передачі документації від 29.12.2023 на виконання договору факторингу № 28.12.2023 від 28.12.2023 клієнт передав, а фактор прийняв документацію та інформацію з ІТС клієнта.
Згідно копії платіжної інструкції № 530 від 05.01.2024 ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс»» переказало ТОВ «Партнер Фінанс» кошти у розмірі 17530,00грн. як оплата згідно договору факторингу № 28.12.2023 від 28.12.2023, без ПДВ.
Згідно витягу з реєстру боржників № 1 від 28.12.2023, за № 93 вказано відомості про боржника ОСОБА_1 номер кредитного договору №53/518113154 від 09.05.202153/518113154 від 09.05.2021, заборгованість за сумою кредиту: 4000,00 грн., заборгованість за комісією: 1120,00грн., заборгованість по нарахованим процентам: 28 080,00грн., загальна заборгованість 33 200,00грн.
Відповідно до договору факторингу № 17-04/25-25 від 17.04.2025, укладеного між ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» (клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (фактор), клієнт передає фактору свої права вимоги, а фактор набуває права вимоги клієнта за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором.
Згідно копії акта приймання-передачі документації від 17.04.2025 на виконання договору факторингу № 17-04/ФК-25 від 17.04.2025, клієнт передав, а фактор прийняв документацію в повному обсязі щодо кожного боржника, зазначеного в реєстрі боржників № 1 від 17.04.2025.
Згідно копії платіжної інструкції № 488 від 24.04.2025 ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» переказало ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс»» кошти у розмірі 30000,00грн. як оплата згідно договору факторингу № 17-04/ФК-25 від 17.04.2025, без ПДВ.
Згідно витягу з реєстру боржників № 1 до Договору факторингу № 17-04/ФК-25 від 17.04.2025, за № 320 вказано відомості про боржника ОСОБА_1 номер кредитного договору №53/518113154 від 09.05.202153/518113154 від 09.05.2021, заборгованість за сумою кредиту: 4000,00 грн., заборгованість за комісією: 1120,00грн., заборгованість по нарахованим процентам: 28 080,00грн., загальна заборгованість 33 200,00грн.
Відповідно до договору факторингу № 28-08/25-25 від 28.08.2025, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (клієнт) та ТОВ «Юрконсалт Груп Плюс» (фактор), клієнт передає фактору свої права вимоги, а фактор набуває права вимоги клієнта за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором.
Згідно копії акта приймання-передачі документації від 25.08.2025, на виконання договору факторингу № 28-08/25-25 від 28.08.2025, клієнт передав, а фактор прийняв документацію в повному обсязі щодо кожного боржника, зазначеного в реєстрі боржників № 1 від 25.08.2025.
Згідно копії платіжної інструкції № 11 від 12.11.2025 ТОВ «Юрконсалт Груп Плюс» переказало ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» кошти у розмірі 31000,00грн. як оплата згідно договору факторингу № 25-08/ФК-25 від 25.08.2025, без ПДВ.
Згідно витягу з реєстру боржників № 1 до Договору факторингу № 25-08/ФК-25 від 25.08.2025, за № 93 вказано відомості про боржника ОСОБА_1 номер кредитного договору №53/518113154 від 09.05.202153/518113154 від 09.05.2021, заборгованість за сумою кредиту: 4000,00 грн., заборгованість за комісією: 1120,00грн., заборгованість по нарахованим процентам: 28 080,00грн., загальна заборгованість 33 200,00 грн.
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Визначення поняття зобов"язання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України, згідно якої - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
З положень частини першої та другої ст.1056-1 ЦК України вбачається, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За ст.610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно із ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини першої статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 ЦПК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди.
Частина 3 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
Згідно ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
За приписами ч.1 ст.1046 та ч.2 ст.1054 ЦК України кредитний договір є укладеним з моменту передання грошей. Саме в обов`язок позивача входить довести не лише факт підписання договору, а і факт передачі грошей.
Аналогічні за змістом правові висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 в справі № 6-1967цс15, постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 в справі № 464/3790/16-ц, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.10.2020 в справі №194/1126/18.
Відповідно до пункту 1.3. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджена постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22 (чинної на момент виникнення спірних правовідносин), встановлено, що вимоги цієї Інструкції поширюються на всіх учасників безготівкових розрахунків, а також на стягувачів та обов`язкові для виконання ними.
Згідно пункту 1.13 вказаної Інструкції, під час здійснення розрахунків можуть застосовуватись розрахункові документи на паперових носіях та в електронному вигляді. Ця Інструкція встановлює правила використання під час здійснення розрахункових операцій таких видів платіжних інструментів: меморіального ордера; платіжного доручення; платіжної вимоги-доручення; платіжної вимоги; розрахункового чека; інкасового доручення (розпорядження). За однотипними операціями банки можуть складати зведені меморіальні ордери відповідно до вимог, визначених нормативно-правовим актом Національного банку з організації операційної діяльності в банках України, і внутрішніх процедур банку.
Доказами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно норм ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", оскільки лише первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.
Таким чином, належним та достовірним доказом проведення розрахунку є відповідний платіжний документ, передбачений положеннями Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджена постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, заповнений відповідно до вимог цього нормативного документу, Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".
Однак, позивачем на підтвердження своїх вимог не надано жодних доказів (письмових або електронних), які б відповідали вимогам щодо платіжних документів, та підтверджували факт видачі, перерахування ТОВ «ПАРТНЕР ФІНАНС» відповідачу суми кредиту, дату їх отримання, що унеможливлює перевірку правильності проведеного позивачем розрахунку заборгованості, а тому відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості відповідачки перед позивачем, а також суми відсотків, комісії, зазначені в розрахунку, є доведеними.
Розрахунок заборгованості складений позивачем, на який він посилається, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані в позовній заяві, а отже не є належним доказом існування боргу. За своїм змістом розрахунок заборгованості є складеним позивачем розрахунковим документом.
Верховний Суд в постанові від 17.12.2021 по справі № 278/2177/15-ц зробив висновок, що заборгованість за кредитом має доводитись первинними касовими документами.
Крім того, за відсутності підтверджуючих даних про перерахування (видачу) 09.05.2021 відповідачу кредиту в сумі 4 000 грн., відомості зазначені в договорі та розрахунку заборгованості за даним договором суд не може вважати достовірними та такими, які підтверджують зазначені в них відомості, оскільки не підтверджуються іншими належними та допустимими доказами, а тому викликають сумнів в їх достовірності.
Виходячи з встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити за їх недоведеністю.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов"язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Оскільки у задоволенні позову відмовлено, тому судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу з відповідача не стягується.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 76,81, 211, 247, 258, 259, 263-265, 273, 274, 280-283, 352, 354 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ :
У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "ЮрКонсалт Груп Плюс" до ОСОБА_1  про стягнення кредитної заборгованості, відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮрКонсалт Груп Плюс», місцезнаходження:04052, м.Київ, вул.Глибочицька, 17б, оф.503, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 45714110.
Представник позивача:Бонтей Микола Васильович, адреса для листування:04052, місто Київ, вул. Глибочицька, будинок 17Б, офіс 503, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач:ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання:АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя:          І.М. Савкова