cправа №947/21481/26
провадження №3/947/2125/26

П О С Т А Н О В А
11 червня 2026 року м.Одеса
Суддя Київського районного суду міста Одеси Щербіна А.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

На адресу суду з ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №761495 від 11 травня 2026 року вбачається, що 11.05.2026 року о 13:30 год. ОСОБА_1 , перебуває в кафе «Рибка» за адресою: м.Одеса, проспект К.Ярослава Мудрого, 24, де реалізують алкогольні напої на розлив, чим порушив одне з правил адмін. нагляду повторно, протягом року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.187 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином та своєчасно. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених статтею 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. 
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Тож суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 є таким, який умисно й однозначно відмовився від своїх прав за статтею 6 Європейської конвенції з прав людини і який міг розумно передбачити наслідки своєї поведінки, оскільки була явно та достатньо поінформованим про адміністративне правопорушення, яке ставиться йому у провину та про хід провадження в суді, але незважаючи на це, в судове засідання не з`явилася, будь – яких клопотань про відкладення судового розгляду до суду не подав, а тому суддя вважає за можливе розглянути справу за його відсутності з метою недопущення ухилення ОСОБА_1 від правосуддя.
Вказана позиція судді узгоджується з практикою ЄСПЛ у рішеннях BOYARCHENKO v. Ukraine (№31338/04), SULEJMANI v. Albania (№16114/10).
Частина 2 ст.187 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.
Частина 1 ст.187 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, зокрема за порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста).
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч.13 розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, до протоколу про адміністративне правопорушення додаються оригінали або належним чином засвідчені копії (фотокопії) документів, що підтверджують вчинення адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, у провину ОСОБА_1 ставиться те, що він, будучи особою відносно якої встановлено адміністративний нагляд, повторно, протягом року порушив одне з правил адміністративного нагляду, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.187 КУпАП.
На підтвердження цих обставин особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, було надано пояснення ОСОБА_1 від 11.05.2026 року, копію постанови від 03.03.2026 року про продовження адміністративного нагляду відносно ОСОБА_1 , копія постанови суду від 04.02.2026 року про накладення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.187 КУпАП.
Суддя звертає увагу, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по справі у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, що б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви суду.
Досліджуючи надруковані пояснення ОСОБА_1 суддя враховує, що їх зміст носить шаблонний характер, що викликає сумнів щодо їх достовірності. Крім того, суддя був позбавлений можливості перевірити викладені у них відомості шляхом безпосереднього допиту особи, оскільки орган поліції явку ОСОБА_1 в судове засідання не забезпечив.
Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт перебування ОСОБА_1 11.05.2026 року у закладі, де здійснюється продаж спиртних напоїв на розлив до адміністративного протоколу не надано.
Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Таким чином, дослідивши матеріали по справі, суддя приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП, через недоведеність з боку особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, об`єктивних ознак вказаного адміністративного правопорушення, а саме порушення ним правил адміністративного нагляду.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 7, 187, 251, 252, 280, 283, 284, 288, 289, 291, 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

1. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 187 КУпАП – закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
2. Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
3. Ця постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд міста Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В. Щербіна