Справа № 598/20/26
провадження № 2/598/239/2026

РІШЕННЯ
іменем України

"22" травня 2026 р.   Суддя Збаразького районного суду Тернопільської області Левків А.І., розглянувши в місті Збаражі в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє адвокат Лабик Руслан Романович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАКС ПРОФ» про відшкодування шкоди заподіяної смертю потерпілого,

встановив:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє адвокат Лабик Р.Р., до ТзОВ «АВАКС ПРОФ» про відшкодування шкоди заподіяної смертю потерпілого.
Зокрема, представник позивачів просить суд стягнути з ТзОВ «АВАКС ПРОФ»:
- в користь ОСОБА_1 673200 грн. моральної шкоди завданої смертю сина ОСОБА_4 внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;
- в користь ОСОБА_2 673200 грн. моральної шкоди завданої смертю чоловіка ОСОБА_4 внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки та 120000 грн. в рахунок відшкодування витрат на спорудження надгробного пам`ятника;
- в користь ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 673200 грн. моральної шкоди завданої смертю сина ОСОБА_4 внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Свої вимоги позивачі мотивують тим, що вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 20 травня 2024 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Судом встановлено, що порушення ОСОБА_5 Правил дорожнього руху перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням ДТП та смертю потерплого ОСОБА_4 .. В результаті вказаної ДТП та її трагічних наслідків у вигляді загибелі ОСОБА_4 його близьким родичам, а саме матері ОСОБА_1 , дружині ОСОБА_2 та дочці ОСОБА_3 було завдано моральну шкоду, яку вони оцінюють в розмірі 800000 грн. кожному, однак враховуючи те, що кожному з позивачів по 26800 грн. відшкодувала ПрАТ страхова компанія «Уніка» та по 100000 грн. водій ОСОБА_5 , вони просять стягнути з відповідача по 673200 грн. кожному на відшкодування моральної шкоди. Крім того, позивач користь ОСОБА_2 просить стягнути з відповідача 120000 грн. в рахунок відшкодування витрат на спорудження надгробного пам`ятника.
Ухвалою від 22 січня 2026 року по даній справі відкрито спрощене провадження.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позов підтримує. 
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшов відзив на позов в якому просить в задоволенні позову відмовити, оскільки вважає розмір заявлених вимог щодо стягнення моральної шкоди завищений та необґрунтованим. Також вважає витрати на виготовлення надгробного пам`ятника завищеними та необґрунтованими і просять зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 10000 грн., або відмовити в їх стягненні так, як позов є необґрунтований. 
У відповіді на відзив представник позивачів вказує, що розмір моральної коди є співмірним із глибиною завданих позивачам страждань і грунтується на засадах розумності, виваженості та справедливості, а витрати на спорудження надгробного пам`ятника повністю підтверджуються належними доказами. 
Судом встановлено наступне.
Вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 20 травня 2024 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, внаслідок якого, порушення ОСОБА_5 Правил дорожнього руху спричинило смерть потерплого ОСОБА_4  (а.с.19-21).
Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.23).
Позивачка ОСОБА_1 є матір`ю померлого внаслідок вказаної ДТП ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с.23).
Позивачка ОСОБА_2 є дружиною померлого внаслідок вказаної ДТП ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.27).
Позивачка ОСОБА_3 є дочкою померлого внаслідок вказаної ДТП ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с.29).
Згідно договору про надання послуг від 24 березня 2025 року та квитанції про оплату замовлення ОСОБА_2 оплатила 120000 грн. за виготовлення надгробного пам`ятника ОСОБА_7 (а.с.31-32).
Цивільно-правова відповідальність на автомобіль марки « MAN» д.н.з. НОМЕР_1 була застраховано у ПрАТ «СК «УНІКА» (а.с.33). 
ПрАТ «СК «УНІКА» виплатило трьом потерпілим – позивачам по справі 80400 грн. на відшкодування моральної шкоди та 19480 грн. – витрат на поховання (а.с.34).
Згідно відповіді ТОВ «АВАКС ПРОФ» на запит адвоката на час вчинення вищевказаної ДТП водій ОСОБА_5 перебував у трудових відносинах із ТОВ «АВАКС ПРОФ» та передував за кермом вказаного автомобіля (а.с.35-36). 
По 100000 грн. позивачам на відшкодування моральної шкоди виплатив водій ОСОБА_5 , що сторонами не оспорюється. 
Відповідно до положень ст. 55 Конституції України та чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів.
Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
За правилами п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Згідно ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Частиною 1 ст. 1172 ЦК України визначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки.
Відповідно до ст. 23 ЦК України Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
2. Моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
3. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України в Постанові «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяній фізичній або юридичній особі незаконним діями, або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати. зокрема: у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість виражених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, зваженості та справедливості.
У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Відповідно до п. 9 вказаної розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно позовної заяви усі позивачі перенесли душевні страждання внаслідок смерті ОСОБА_4 .. Крім того, згідно позову:
- позивачу ОСОБА_1 моральна шкода спричинена смертю сина полягає в порушенні її природного способу життя, втратою близькістю сина та щоденного контакту з ним, втрати опори в житті та утримання, яке їй надавав син;
- позивачу ОСОБА_1 моральна шкода спричинена смертю чоловіка полягає у втраті супутника життя, зміні життєвого укладу та втраті годувальника;
- позивачу ОСОБА_3 моральна шкода спричинена смертю батька полягає у втраті батьківської підтримки, спільного проживання та психологічній травмі. 
Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.
Суд враховує те, що смертю ОСОБА_4 , позивачам спричинені лише моральні страждання, а не фізичні, оскільки ними не представлено будь-яких доказів, які б свідчили про погіршення стану їх здоров`я, внаслідок його смерті, чи погіршення їх рівня життя.
Також, згідно ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.
На підставі наведеного, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача в користь позивачів по 300000 грн., в якості відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, виходячи із засад розумності і справедливості, враховуючи при цьому ступінь, глибину та тривалість моральних страждань, понесених позивачами, а також те, що вони не надали достатніх доказів на підтвердження глибини моральних страждань, ними не доведено, що їм було спричинено фізичні страждання, які б свідчили про погіршення стану їх здоров`я, а також враховуючи те, що вини самого відповідача по даній справі у смерті ОСОБА_4 немає. Крім того, на користь позивачки ОСОБА_2 слід стягнути з відповідача 120000 грн. понесених витрат на спорудження надгробного пам`ятника.
Згідно ст.ст. 141 ЦПК України, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в користь держави 15300 грн. судового збору, що пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, оскільки позивачі звільненні від його сплати (1,5% від суми 1020000 грн.). 
Також представник позивачів просить суд стягнути з відповідача в користь позивачів по 13121,34 грн. витрат витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджується договорами про надання професійної правничої допомоги та детальним описом робіт (наданих послуг) (а.с.38-44). 
Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Тому, враховуючи характер виконаної представником позивача роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, із значення справи для сторін, а також те, що дана позовна заява складалась адвокатом для трьох позивачів одна, відповідач у своїй заяві просить суд зменшити суму витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в користь позивачів по 5000 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.12, 89, 137, 141, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАКС ПРОФ» (місце реєстрації: вул.Д.Лук`яновича, 8 м.Тернопіль, 47707, ЄДРПОУ 37306789) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 300000 (триста тисяч) гривень завданої моральної шкоди та 5000 (п`ять тисяч) гривень понесених витрат на професійну правничу допомогу. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАКС ПРОФ» (місце реєстрації: вул.Д.Лук`яновича, 8 м.Тернопіль, 47707, ЄДРПОУ 37306789) на користь ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 300000 (триста тисяч) гривень завданої моральної шкоди, 120000 (сто двадцять тисяч) гривень на відшкодування витрат на спорудження надгробного пам`ятника та 5000 (п`ять тисяч) гривень понесених витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАКС ПРОФ» (місце реєстрації: вул.Д.Лук`яновича, 8 м.Тернопіль, 47707, ЄДРПОУ 37306789) на корись ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 300000 (триста тисяч) гривень завданої моральної шкоди та 5000 (п`ять тисяч) гривень понесених витрат на професійну правничу допомогу. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний Тернопільської області суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення складено 22 травня 2026 року.

СУДДЯ        Андрій ЛЕВКІВ