Справа№ 953/2700/26 
н/п 3/953/691/26 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

"02" липня 2026 р. м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Дяченко О.М., розглянувши матеріал, який надійшов з Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП),
учасники:
потерпіла –  ОСОБА_2 
представник потерпілої - Шандула О.О.,
захисник - адвокат Курило С.Л.,
особа, яка притягається до кримінальної відповідальності –  ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:
14.12.2025 близько о 09:55 год. гр-н ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_2 у присутності дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: штовхав, ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого потерпілій ОСОБА_4 була завдана шкода психологічному та фізичному здоров`ю, чим вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру.

Процесуальні дії у справі
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2026 справу передано для розгляду судді Дяченку О.М.
Суд призначав справу до розгляду на 09.03.2026 о 12:50 год про що, повідомив учасників провадження.
У зв`язку з неявкою учасників провадження розгляд справи відкладено на 13.03.2026 о 12:30 год. 
12.03.2026 представник ОСОБА_1 адвокат Курило С.Л. звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи, яке призначена на 13.03.2026 о 12:30, а також надати можливість ознайомитися з матеріалами справи, надавши право знімати фотокопії. Судове засідання було відкладено на 24.03.2026 о 16:00, з урахуванням заявленого адвокатом Курило С.Л. клопотання.
24.03.2026 представник ОСОБА_1 адвокат Курило С.Л. подав до суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи та заяву про закриття справи про адміністративне правопорушення.
24.03.2026 у судовому засіданні за клопотанням учасників прийнято рішення про обов`язкову участь потерпілої  ОСОБА_2 . Судове засідання призначено на 09.04.2026 о 14:00.
06.04.2026 потерпіла  ОСОБА_2 подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи, мотивуючи тим, що категорично відмовляється брати участь в судовому засіданні без адвокат, надала талон від 02.04.2026 №2026-4298385 про звернення до міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги.
08.04.2026 представник ОСОБА_1 адвокат Курило С.Л. подав до суду клопотання про долучення доказів
09.04.2026 у судовому засіданні з урахування клопотання потерпілої  ОСОБА_2 судове засідання було відкладено на 08.05.2026 о 14:30.
07.05.2026 представник потерпілої ОСОБА_2 адвокат Шандула О.О. подав до суду заяву про вступ в якості представника потерпілої.
08.05.2026 представник потерпілої ОСОБА_2 адвокат Шандула О.О. подав клопотанням про відкладення розгляду справи, яке призначена на 08.05.2026 о 14:30, 
08.05.2026 у судовому засіданні з урахування клопотання представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Шандули О.О. судове засідання було відкладено на 22.05.2026 о 14:30.
22.05.2026 потерпіла  ОСОБА_2 подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи, мотивуючи тим, погіршився стан здоров`я та перебуває на лікарняному з 21.05.2026.
22.05.2026 від ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтоване станом здоров`я.
22.05.2026 у судовому засіданні з урахування клопотань ОСОБА_1 та потерпілої  ОСОБА_2  судове засідання було відкладено на 02.07.2026 о 16:00.
16.06.2026 представник ОСОБА_1 адвокат Курило С.Л. подав до суду клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення.
25.06.2026 представник ОСОБА_1 адвокат Курило С.Л. подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності 
ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що зі складеним протоколом не згоден. Так, як у нього з колишньою дружиною виникли непорозуміння з приводу спілкування з дитиною, в результаті чого в присутності сина ОСОБА_5 , вони з нею почати з`ясовувати стосунки.
ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначила, що зі складеним протоколом відносно ОСОБА_1 , а також додала, що в конфлікті останній ударив її в обличчя. Крім цього,  ОСОБА_2 також пояснила, що ОСОБА_1 неодноразово вчиняв домашнє насильство стосовно неї та дитини та раніше був притягнутий до адміністративної відповідальності по ст. 173-2 КУпАП. 

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 , учасників провадження, суд приходить до наступних висновків
Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частина 1 ст. 173-2 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-VIII (далі - Закон №2229-VIII).
Згідно п. 14 ч. 1 ст. 1 Закон №2229-VIII психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Згідно п. 17 ч. 1 ст. 1 Закон №2229-VIII фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Судом встановлено, що постановою Харківського апеляційного суду від 10.06.20264 по справі № 953/13962/25, н/п 33/818/854/26 ОСОБА_1 визнано виннним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та встановлено що 14.12.2025 близько о 09:55 год ОСОБА_6 за адресою: м. Харків, вул. Г. Сковороди, у ТЦ «Нікольський», вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно ОСОБА_2 , у присутності дитини ОСОБА_3 , а саме: штовхав, ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого дитині була завдана шкода психологічному здоров`ю, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.
Суд враховує позицію Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17), який зазначив, що преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.
Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.
Отже, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 14.12.2025 близько о 09:55 год ОСОБА_6  за адресою: м. Харків, вул. Г. Сковороди, у ТЦ «Нікольський», вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно ОСОБА_2 .
На підставі досліджених судом доказів в їх сукупності і взаємозв`язку суд беззаперечно встановив факт конфлікту  ОСОБА_1 із своєю колишньою дружиною  ОСОБА_2 , який відбувся за за адресою: м. Харків, вул. Г. Сковороди, у ТЦ «Нікольський» і супроводжувався словесними образами, погрозами потерпілій, а також ударом їй в обличчя  ОСОБА_1 . Ці дії, з огляду на обстановку і обставини їх вчинення, поведінку  ОСОБА_1 становили домашнє насильство у розумінні п. 14 та п. 17 ч. 1 ст.1 Закону №2229-VIII, та підтверджується наступними доказами:
- відомостями, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення (серія ВАД № 095599 від 02.02.2026);
- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 14.12.2025;
- заявою та поясненнями ОСОБА_2 від 14.12.2025;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 14.12.2025;
- рапортом начальника сектору ПДН ВА ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області, майора поліції О. Кутєпова від 02.03.2026;
- рапортом сектору дізнання ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції Р. Бута;
- Витягом з ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження № 12025226130000610 від 15.12.2025;
- Консультативним висновком спеціаліста КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР № 10/14098 від 17.12.2025, відповідно до якого ОСОБА_2 отримала закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забій м`яких тканин голови;
- актовим записом про шлюб;
- постановою про закриття кримінальної провадження від 24.02.2026;
- терміновим заборонним приписом стосовно кривдника;
- довідкою про результати розгляду матеріалів ІТС ІПНП №№ 37851, 37831 від 25.12.2025; 
- рапортом інспектора СПДН ВП ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Жовнір Д. від 14.12.2025;
- рапортом інспектора СПДН ВП ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області капітаном поліції Є. Поздняковим від 25.12.2025;
- постановою Київського районного суду м. Харкова від 23.12.2025 по справі № 953/13692/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильство відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в той же день і в той же час, в тому ж місці, в тому числі й щодо потерпілої ОСОБА_2 ;
- постановою Харківського апеляційного суду від 10 червня 2026 року про залишення апеляції ОСОБА_1 без задоволення, постанови Київського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2025 р. без змін.
Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, ст. 252 КУпАП.
Частина 3 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.
Як вбачається з матеріалів справи, на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення (серія ВАД № 095599 від 02.02.2026) до ОСОБА_1 не було застосовано жодне адміністративне стягнення за ч. 1 або 2 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.
Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцію, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).
Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Виходячи з вищезазначеного, беззаперечних та достатніх доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП матеріали справи не містять.
Таким чином, сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє спростувати сумніви у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.
На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 173-2, 247, 280, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суд,- 

ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.М. Дяченко