Єдиний унікальний номер 344/4888/26 
Номер провадження 2/341/693/26 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2026 року м. Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого – судді Васильцової Г.А.,
секретаря судового засідання – Габлей А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Галицького районного суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою представника позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» - адвоката Усенка Михайла Ігоровича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
20 квітня 2026 року до Галицького районного суду Івано-Франківської області на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 березня 2026 року про передачу справи за підсудністю, надійшла цивільна справа за позовом представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі по тексту – позивач, ТзОВ ФК «Кредит-Капітал») – адвоката Усенка М.І. до ОСОБА_1 (далі по тексту – відповідач, позичальник, ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором №9667559 від 14.01.2024 року, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 23 975,00 грн, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.
Позов обґрунтований тим, що 14 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі по тексту – ТзОВ «Мілоан», первісний кредитодавець) та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №9667559 (далі по тексту – кредитний договір) в електронній формі у відповідності до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» з використанням електронного підпису позичальника, шляхом введення одноразового ідентифікатора. Сума кредиту становить 7000,00 грн. 28.05.2024 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №106-МЛ, згідно якого первісний кредитор відступив право вимоги до відповідача на користь позивача. Крім того, позивач направив на адресу відповідача повідомлення про необхідність погашення заборгованості. Внаслідок неналежного виконанням кредитних зобов`язань у відповідача утворилася заборгованість у сумі 23 975,00 грн, з яких: 7 000,00 грн – сума заборгованості за сумою кредиту, 16 275,00 грн – сума заборгованості за відсотками та 700,00 грн – сума заборгованості за комісією за видачу кредиту. З метою захисту порушеного права представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» вищевказану заборгованість та понесені судові витрати.
Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 21 квітня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 27 травня 2026 року. Крім того, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів з АТ КБ «Приват Банк».
15 травня 2026 року засобами поштового зв`язку на адресу суду надійшла відповідь супервайзера з обробки звернень клієнтів й держорганів АТ КБ «Приват Банк» - Пустовіт А.С. на виконання ухвали суду від 21 квітня 2026 року.
Заяв та клопотань у справі від учасників процесу до суду не надходило.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просить розгляд справи проводити за відсутності представника ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал», не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, відповідно до ст. 128 ЦПК України належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить конверт, який повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач не повідомив про причину своєї неявки, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що 14 січня 2024 року між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №9667559 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, зокрема, відповідача за допомогою одноразового ідентифікатора 969697. Сума кредиту становить 7 000,00 грн (а.с. 9-14). 
Строк кредитування 105 календарних днів, який складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 календарних днів, що настає з дати видачі кредиту та закінчується 29.01.2024 року. Поточний період складає 90 календарних днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 28.04.2024 року.
14 січня 2024 року первісний кредитодавець здійснив видачу кредитних коштів у сумі 7000,00 грн на картковий рахунок відповідача, що підтверджується платіжним дорученням №120273207 від 14.01.2024 року.
Крім того, згідно відповіді супервайзера АТ КБ «Приват Банк» - Пустовіт А.С. Вх.№ 4576/26 від 15.05.2026 року, відповідачу у банку емітовано карту № НОМЕР_1 , на яку у період з 14.01.2024 року до 21.01.2024 року було зараховано кошти у сумі 7 000,00 грн (а.с. 50).
Згідно з п. 1.4. та п. 3.3.2. кредитного договору позичальник має повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом.
Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду нараховуються за ставкою 1,70% в день (п. 1.5.2. кредитного договору). Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за стандартною процентною ставкою 2,30% в день (п. 1.5.3. кредитного договору). Тип процентної ставки - фіксована.
Відповідно до п. 6.3. кредитного договору позичальник погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами договору в цілому та підтверджує, що: він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовамита змістом, повністю розуміє і зобов`язується неухильно дотримуватися умов кредитного договору та правил товариства; на момент підписання кредитеого договору не існує ніяких обставин, які могли б негативно вплинути на плато- та/або кредитоспроможність позичальника та/або створюють загрозу належному виконанню цього договору, про які він не повідомив кредитодавця; вся інформація надана кредитодавцем, в тому числі під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повною, актуальною та достовірною.
Крім того, правом відмовитися від цього договору, розірвати чи припинити його в односторонньому порядку в будь-який момент його дії, як це передбачено пунктами 3.4.4., 3.4.5., 3.4.6. кредитного договору, відповідач не скористався.
28 травня 2024 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №106-МЛ, за яким ТзОВ «Мілоан» передає (відступає) позивачу за плату, а ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» приймає належні первісному кредитодавцю права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників.
Оформлення відступлення права вимоги здійснюється в день здійснення оплати фінансування (п. 6.2.3. договору відступлення прав вимоги №100-МЛ/Т). Оплату фінансування за цим договором було здійснено 28 травня 2025 року. Акт приймання-передачі реєстру боржників підписаний 28 травня 2024 року.
Відповідно витягу з реєстру боржників від 10.09.2025 року до договору відступлення прав вимоги №106-МЛ від 28.05.2024 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в загальній сумі 23 975,00 грн, з яких: 7 000,00 грн – сума заборгованості за тілом кредиту, 16 275,00 грн – сума заборгованості за відсотками, 700,00 грн – сума заборгованості за комісією.
Крім того, 04 лютого 2026 року позивач направив на адресу відповідача повідомлення, яким повідомлено про наявну заборгованість за кредитом та надано інформацію щодо рахунків для сплати такої заборгованості.
Матеріали справи також містять графік платежів за кредитним договором, довідку про підтвердження підписання договору за допомогою одноразового ідентифікатора 969697, заяву на отримання кредиту та анкету-заяву на кредит від 14.01.2024 року, заповнені відповідачем, виписку з особового рахунка за кредитним договором, додаткову угоду №1 від 04.02.2025 року до договору відступлення прав вимоги №106-МЛ, якою змінено форму реєстру прав вимоги, та виписку з ЄДР ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал».
Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість за кредитним договором становить 23 975,00 грн, з яких: 7 000,00 грн – сума заборгованості за тілом кредиту, 16 275,00 грн – сума заборгованості за відсотками, 700,00 грн – сума заборгованості за комісією.
Суд вважає вимогу позивача в частині стягнення тіла кредиту за кредитним договором у сумі 7 000,00 грн доведеною та такою, що підлягає задоволенню.
Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за відсотками суд зазначає наступне.
Як вбачається із матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідачки відсотки за кредитним договором в розмірі 16 275,00 грн.
Підпунктом 6 пункту 5 Закону України № 3498-IX від 22.11.2023 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (далі - Закон № 3498-IX) стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою, згідно з якою максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Закон України № 3498-XI набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5 %.
Наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування та передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5 %, а з 21 серпня 2024 року не більше 1 %.
З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти, розрахунок яких проведений судом з урахуванням положень Закону України «Про споживче кредитування», а саме:
- за період з 15.01.2024 року до 29.01.2024 року суму 1 785,00 грн, з розрахунку 7 000,00 грн (тіло кредиту) х 1,70% (розмір денної процентної ставки під час дії пільгового періоду) х 15 днів (кількість днів у поточному періоді); 
- за період з 30.01.2024 року до 22.04.2024 року суму 13 524,00 грн, з розрахунку 7 000,00грн (тіло кредиту) х 2,30% (розмір денної процентної ставки у період дії поточного періоду) х 84 днів (кількість днів у поточному періоді);
- за період з 23.04.2024 року до 28.04.2024 року суму 630,00 грн, з розрахунку 7 000,00грн (тіло кредиту) х 1,50% (розмір денної процентної ставки у період дії поточного періоду з урахуванням Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування») х 6 днів (кількість днів у поточному періоді). 
Таким чином, несплачена відповідачем сума процентів за користування кредитними коштами за кредитним договором становить загальну суму 15 939,00 грн = 1 785,00 грн + 13 524,00 грн + 630,00 грн.
Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачем суду надано не було.
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача комісії за надання кредиту, суд бере до уваги наступне.
Згідно умов п. 1.5.1. комісія за надання кредиту становить 700,00 грн, яка нараховується одноразово за ставкою 10% від суми наданого кредиту (а.с. 10).
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18) зробив висновок, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника.
Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку.
Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.
Умова договору про надання споживчого кредиту, укладеного після 16 жовтня 2011 року, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів» (будь-які збори, відсотки, комісії, платежі), є нікчемною на підставі частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», норма якої діяла з 16 жовтня 2011 року до внесення змін на підставі Закону України «Про споживче кредитування» № 1734-VIII від 15 листопада 2016 року».
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у справі № 686/9372/16, провадження № 61-663св21 від 15 грудня 2021 року.
У даній справі умовами кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язаний сплатити банку комісійну винагороду за надання кредиту у розмірі 10% від суми наданого кредиту, однак, відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочини, якщо його недійсність встановлена законом. У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Відтак, позовна вимога позивача в частині стягнення комісії не підлягає задоволенню.
Відповідач не скористався своїми процесуальним правами, передбаченими статями 12, 13, 76, 83 ЦПК України, не подав свого розрахунку заборгованості та не надав доказів на спростування вимог позивача.
В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, зокрема, використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним Законом України «Про електронний цифровий підпис».
Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного кредитного договору, який оформлено сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу (відступлення права вимоги) може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним (постанова Верховного Суду від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15)
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ст. 536 ЦПК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У відповідності до ст. ст. 625, 1048, 1054 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, і за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором про споживчий кредит №9667559 від 14.01.2024 року не виконав повністю, у передбачений у договорі строк кошти не повернув, внаслідок чого у ОСОБА_1 виникла заборгованість у загальному розмірі 22 939,00 грн, з яких: 7 000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 15 939,00 грн – заборгованість за відсотками.
Вимоги позивача в цій частині є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.
Згідно з частинами 1-4ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Вказані витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Відповідно, на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01 липня 2025 року, укладений між позивачем та АО «Апологет», керівником якого є Усенко М.І. (а.с. 17), акт наданих послуг №Д/16809 від 12.02.2026 року згідно договору №0107 від 01.07.2025 року (а.с. 18), копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №2093 (а.с.16), ордер на надання правничої допомоги на представництво інтересів позивача адвокатом Усенко М.І. (а.с. 18), детальний опис наданих послуг від 12.02.2026 року до акту №Д/16809 (а.с. 19), виписку та витяг з ЄДР АО «Апологет» (а.с. 16-17, 22). Відповідно до вище вказаних документів загальна сума витрат на надання професійної правничої допомоги складає 8 000,00 грн.
Суд зауважує, що у разі часткового задоволення позову витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).
Велика палата Верховного суду у додатковій постанові у справі №206/4841/20 від 22 травня 2024 року виснувала, що при вирішенні питань про відшкодування витрат на професійну правову допомогу та покладення на сторони судових витрат має враховуватися принцип пропорційності задоволених вимог.
Враховуючи, що позов позивача задоволено частково на загальну суму 22 939,00грн, відповідно підлягають стягненню з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених вимог в розмірі 7 654,40грн, виходячи з наступного розрахунку: (22 939,00грн (задоволені позовні вимоги) х 100% : 23 975,00 грн (заявлені позовні вимоги) = 95,68% (процент задоволених позовних вимог); 8 000,00 грн (витрати на професійну правничу допомогу) х 95,68% : 100% = 7 654,40 грн).
На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат зі сплати судового збору у розмірі 2 547,35 гривень, виходячи з наступного розрахунку: 22 939,00грн (розмір задоволених позовних вимог) х 2 662,40 грн (сума сплаченого судового збору) / 23 975,00грн (розмір заявлених позовних вимог).
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 223, 247, 263-265 ЦПК України, суд,
В И Р І Ш И В:
Позов представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» - адвоката Усенка Михайла Ігоровича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.

Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (місце знаходження: індекс 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, код ЄДРПОУ: 35234236, IBAN: НОМЕР_3 АТ «Креді Агріколь Банк», МФО:300614) суму заборгованості за договором про споживчий кредит №9667559 від 14.01.2024 року у розмірі 22 939,00 грн, з яких: 7 000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 15 939,00 грн – заборгованість за відсотками.

Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (місце знаходження: індекс 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, код ЄДРПОУ: 35234236, IBAN: НОМЕР_3 АТ «Креді Агріколь Банк», МФО:300614) витрати, пов`язані з отримання професійної (правничої) допомоги в розмірі 7 654,40 (сім тисяч шістсот п`ятдесят чотири гривні 40 копійок).

Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (місце знаходження: індекс 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, код ЄДРПОУ: 35234236, IBAN: НОМЕР_4 в АТ «Креді Агріколь Банк», МФО:300614) суму сплаченого судового збору у розмірі 2 547,35 (дві тисячі п`ятсот сорок сім гривень 35 копійок).

В іншій частині позовних вимог представника позивача – відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Дата складення рішення суду 27.05.2026 року.

  Суддя	Ганна ВАСИЛЬЦОВА