Справа № 573/240/26
Номер провадження 2/573/287/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2026 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді     Черкашиної М.С.,
з участю секретаря     Терещенко О.В.,
розглянувши заочно в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

в с т а н о в и в :
Стислий виклад позиції позивача. 
09.02.2026 ТОВ «Українські фінансові операції» звернулося до ОСОБА_2 з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому вказує, що 02.08.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» і ОСОБА_2 укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4858370, на підставі якого остання отримала кредит в сумі 2000 грн строком 360 днів, до 28.07.2025, зі сплатою процентів кожні 10 днів у розмірі визначеному договором. 
ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед ОСОБА_2 виконало та надало кредит в сумі 2000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану Банком АТ КБ «ПриватБанк».
В подальшому, позичальником було підписано додатковий договір від 06.08.2024 та відповідно кошти у розмірі 3000 гривень від первісного кредитора згідно договору були надіслані платіжною системою ТОВ «ПЕЙТЕК» на картку споживача.
Відповідачка належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість у розмірі 24423, 56 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту – 4874,77 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 14250,00 грн., заборгованості за процентами – 17110,35 грн. та заборгованість по нарахованим штрафам/неустойкам у розмірі 2438,44 грн.
02.06.2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» укладено Договір факторингу № 02-1/06/2025, згідно якого первісний позикодавець за плату відступив, а ТОВ «УФО» набуло право грошової вимоги до Відповідачки за Договором № 4858370 від 02.08.2024 року на загальну суму боргу - 24423,56 грн.
Відповідно до умов строк дії Договору № 4858370 становить 360 днів: з 02.08.2024 року по 28.07.2025 року. Станом на дату укладання Договору факторингу від 02.06.2025 року № 02-1/06/2025, строк дії Договору № 4858370 від 02.08.2024 року не закінчився, а тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «УФО» з дати факторингу 02.06.2025 року донараховано відсотки за 56 календарних днів у сумі 4094,72 грн. 
Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути ОСОБА_2 на користь товариства заборгованість за договором № 4858370 від 02.08.2024 у сумі 26079,93 грн, та судові витрати, пов`язані з розглядом справи.
Процесуальні дії у справі. 
Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області Черкашиної М.С. від 23.02.2026 відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відповідачу надано строк 15 днів для надання відзиву.
Ухвалою від 21 квітня 2026 року витребувано докази у АТ КБ "Приват Банк" щодо належності карткового рахунку та перерахування коштів відповідачці.
Заяви, клопотання.
У судове засідання представник позивача ТОВ «Українські фінансові операції» - Дідух Є.О. не з`явився, у позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи без участі представника товариства, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а. с. 36).
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явилась, будучи належним чином сповіщеною про день, час і місце проведення розгляду справи (а. с . 35, 47).
В установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк до суду не надано відзиву на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст.178 ЦПК України. 
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи.
Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 04.11.1950, що набрала чинності для України 11.09.1997, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, суд вважає за доцільне здійснити судовий розгляд за його відсутності.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. 
Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомленим про місце, дату і час судового засідання, суд ухвалює рішення без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України та ч. 2 ст. 247 ЦПК України. 
Фактичні обставини, встановлені судом.
02.08.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» і ОСОБА_2 укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4858370, на підставі якого остання отримала кредит в сумі 2000 грн строком 360 днів, до 28.07.2025, зі сплатою процентів кожні 10 днів у розмірі визначеному договором. 
Вказаний договір укладено у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію» та містить відомості про підписання позичальником електронним підписом у виді одноразового ідентифікатору (одноразовим паролем) 81336 (а.с. 9-13). 
Відповідно до умов кредиту відповідачу надано кредит у розмірі 2000,00 грн, строком користування 360 днів (п.п. 1.2, 1.3 Кредитного договору).
За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: 1.4.1 - стандартна процента ставка становить 1,50 % за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредитування 17484,08% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає 12 800,00 грн.
Згідно з п. 5.4.1 Кредитного договору, Клієнт зобов`язаний у встановлений Договором строк повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором.
Додатком № 1 до Кредитного договору є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 14).
Також позивачем надано Паспорт споживчого кредиту з інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, в якому також визначений порядок повернення кредиту помісячно (матер. ел. справи).
Зазначені документи підписані відповідачкою ОСОБА_2 підписанням Кредитного договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідачка підтвердила, що вона ознайомилась з усіма умовами Правил надання коштів у позику.
Зарахування кредитних коштів на платіжну карту Відповідача відбулось через платіжну систему, на підставі укладеного Договору про організацію переказу коштів між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ПЕЙТЕК», що підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК», відповідно до якого зазначено, що за договором № 4858370 від 02.08.2024 було успішно перераховано грошові кошти у сумі 2000 грн. на платіжну карту НОМЕР_1 (а.с. 44, 45, матер. ел. справи).
06.08.024 ОСОБА_2 було підписано додатковий договір, згідно п.1.2 якого сторони за взаємною згодою домовились, що згідно з умовами цього Додаткового договору Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі – кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту, яка надається згідно з цим Додатковим договором складає: 3000,00 гривень та відповідно кошти у розмірі 3000 гривень від первісного кредитора згідно договору були надіслані платіжною системою ТОВ «ПЕЙТЕК» на картку споживача (матер. ел. справи).
Згідно розрахунку заборгованості, сформованого Первісним кредитором, вбачається, що у період з 02.08.2024 року по 02.06.2025 року (Дата укладання Договору факторингу), у Відповідача перед Первісним кредитором утворилась заборгованість за нарахованими процентами за користування грошовими коштами у межах погодженого строку дії Договору у розмірі 17110,35 грн (а.с. 21-23).
Згідно розрахунку заборгованості відповідачкою було сплачено на погашення процентів за користування та тіла кредиту 5226,04 коп.
Відповідно до п. 5.1.3. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Клієнта але з обов`язковим повідомленням Клієнта про таке відступлення протягом 10 робочих днів з дати такого відступлення.
02 червня 2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та позивачем укладено Договір факторингу №02-1/06/2025, відповідно до умов якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.
Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору.
За п. 1.2 цього договору перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги заборгованості до боржників відбувається після підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку № 2 та надходження ціни продажу у повному обсязі на рахунок клієнта, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників та повна сума ціни продажу, що надійшла на рахунок Клієнта, - підтверджують факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості (матер ел. справи).
Згідно акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу №02-1/06/2025, від 02 червня 2026 року, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передало ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» реєстр Боржників. У Витязі з Реєстру боржників до Договору факторингу №02-1/06/2025, від 02 червня 2026 рок, ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» отримало право вимоги до відповідача за кредитним договором №4858370 від 02.08.2024 року (кількість прострочених днів - 217) на загальну суму 24423,56 грн., з яких: 4874,77 грн.- сума заборгованості по основному кредиту, 17110,35 грн. сума заборгованості по відсоткам, 2438,44 грн – сума заборгованості за пенею (штрафами) (матер. ел. справи).
Відповідно до п. 1.1. Договору факторингу № 02- 1/06/2025 від 02.06.2025 року Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Відповідно до умов строк дії п. 1.3 Договору № 4858370 строк кредиту 360 днів: з 02.08.2024 року по 28.07.2025 року.
Станом на дату укладання Договору факторингу від 02.06.2025 року № 02-1/06/2025, строк дії Договору № 4858370 від 02.08.2024 року не закінчився, а тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» з дати факторингу 02.06.2025 року донараховано відсотки за 56 календарних днів у сумі 4094,72 грн (а.с. 25).
Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.
Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини позики, які регулюються нормами ЦК України.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 2 ч. 1 ст. 11 ЦК України).
Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, належними сторонами.
За частиною 1статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статей 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима.
Відповідно до частини 2с татті 1050 ЦК України якщо договором установлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (стаття 1078 ЦК України). Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Згідно з вимогами статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням частини 2статті 516 ЦК України.
Висновки суду.
Суд дійшов висновку, що відповідачка не виконала свої зобов`язання, не погасила тіло кредиту та не сплатила відсотки, а тому відповідно до зазначених норм цивільного законодавства, з відповідачки на користь ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 4858370 від 02.08.2024 у розмірі 26079,93 грн., яка складається з суми заборгованості за основним боргом у розмірі 4874,77 грн., суми заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором – 17110,35 грн., суми заборгованості за процентами нарахованими позивачем 4094,72 грн.
Що стосується вимоги про стягнення 10 000 грн витрат на правничу допомогу, то суд дійшов наступного висновку.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Відповідно до ч, 1, 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (§80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§§34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (§95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Зазначена правова позиція викладена зокрема в постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №199/3939/18-ц.
З огляду на викладене, визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги норми ч. 4 ст. 137 ЦПК України, характер спірних правовідносин, складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання робіт, значення справи для сторін, з урахуванням вимог розумності та справедливості, вважає, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути 3000 грн понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.
Таким чином відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути 5622 грн 40 коп. понесених і документально підтверджених судових витрат, які складаються з судового збору (2662 грн 40 коп.) та витрат, пов`язаних з розглядом справи (3 000 грн).На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 280-285 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» (04070, м. Київ, вул. Глибочинська, буд. 40, приміщення 19 літ «Н», «П») до  ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» 26079 (двадцять шість тисяч сімдесят дев`ять) гривень 93 копійки заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4858370 від 02.08.2024 та 5 662 (п`ять тисяч шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. судових витрат.
Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ЦПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Відповідач має право подати протягом 30 днів з дня проголошення заочного рішення заяву про його перегляд до Білопільського районного суду Сумської області.

Суддя –