Справа № 539/2573/26
Провадження № 1-кп/539/285/2026
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.06.2026            м.Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря – ОСОБА_2 
прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченої – ОСОБА_4 
захисника- ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни кримінальне провадження №42026172040000010 від 02.03.2026 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лубни Полтавської області, громадянки України, українки, з вищою освітою, одруженої, утриманців не має, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, є особою з інвалідністю ІІ групи загального захворювання, раніше не судимої, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч.2 ст.369-2 КК України,-
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 08.02.2026 (точного часу судом не встановлено), за адресою: АДРЕСА_2 познайомилась із військовозобов`язаним ОСОБА_6 , який повідомив їй про своє бажання уникнути мобілізації. 
У цей час, у ОСОБА_4 виник умисел на одержання неправомірної вигоди для себе за здійснення впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме членів військово – лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 Комунального підприємства «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» Лубенської міської ради, до кола повноважень яких входить, зокрема, встановлення ступеня придатності осіб, за станом здоров`я, до військової служби в ЗСУ.
Надалі ОСОБА_4 , умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для себе за здійснення впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, повідомила ОСОБА_6 , що у разі надання їй неправомірної вигоди в сумі 4000 доларів США, використовуючи свої зв`язки та знайомства, вона зможе вплинути на членів військово – лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 Комунального підприємства «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» Лубенської міської ради та посприяти у видачі медичного заключення з відміткою про непридатність до військової служби, який надалі буде підставою для непридатності до військової служби з виключенням з військового обліку.
Так, 08.02.2026 ОСОБА_6 , діючи відповідно до вказівок ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні кав`ярні по АДРЕСА_2 , передав медичні документи на своє ім`я ОСОБА_4 , яка пообіцяла показати ці документи своїй знайомій у військово – лікарській комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В подальшому, 21.02.2026 ОСОБА_4 в телефонній розмові із ОСОБА_6 остаточно підтвердила, що допоможе отримати необхідне рішення військово – лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Крім цього, 28.02.2026 ОСОБА_4 призначила зустріч ОСОБА_6 біля місцевого ринку, що в м. Лубни Полтавської області, поблизу магазину «Вертикаль» (проспект Володимирський, 44) та повідомила, що йому потрібно лягти до лікарні та отримати нову виписку із карти стаціонарного хворого, в якій повинно бути зазначено діагноз ГХ ІІІ. 
В подальшому ОСОБА_6 виконував всі надані ОСОБА_4 вказівки.
08.04.2026, приблизно о 12 год 00 хв, перебуваючи в приміщенні АЗС «BVS» за адресою: Полтавська область, м. Лубни, проспект Володимирський, 80/1, на виконання раніше установленої домовленості, діючи з корисливим мотивом, ОСОБА_4 одержала від ОСОБА_6 , який діяв під контролем правоохоронних органів, для себе неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 4 000 доларів США за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме членів військово – лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 Комунального підприємства «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» Лубенської міської ради, до кола повноважень яких входить, зокрема, встановлення ступеня придатності осіб за станом здоров`я до військової служби у ЗСУ.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.369-2 КК України, а самеодержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.369-2 КК України, визнала, щиро розкаялась, дала покази, що вона 08.02.2026, за адресою: АДРЕСА_2 познайомилась із військовозобов`язаним ОСОБА_6 , який повідомив їй про своє бажання уникнути мобілізації. 
Надалі ОСОБА_4 , повідомила ОСОБА_6 , що у разі надання їй неправомірної вигоди в сумі 4000 доларів США, використовуючи свої зв`язки та знайомства, вона зможе вплинути на членів військово – лікарської комісії при Лубенському РТЦК та посприяти у видачі медичного заключення з відміткою про непридатність до військової служби.
08.02.2026 ОСОБА_6 , в приміщенні кав`ярні по вул. Олександрівській в м. Лубни Полтавської області, передав їй медичні документи на своє ім`я та вона пообіцяла показати ці документи своїй знайомій у військово – лікарській комісії, що і зробила в подальшому та отримала відповідну консультацію.
В подальшому, 28.02.2026 вони зустрілись біля місцевого ринку та повідомила ОСОБА_6 , що йому потрібно лягти до лікарні та отримати нову виписку із карти стаціонарного хворого, в якій повинно бути зазначено діагноз ГХ ІІІ. 
В подальшому ОСОБА_6 вніс зміни в свою медичну документацію та пройшов ВЛК та був визнаний непридатним до служби.
08.04.2026, приблизно о 12 год 00 хв, в приміщенні АЗС «BVS» за адресою: м. Лубни, проспект Володимирський, 80/1, вона одержала від ОСОБА_6 для себе 4 000 доларів США, та була затримана.
Прокурор просив суд визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.369-2 КК України, і призначити покарання у виді штрафу визначивши його згідно вимог ч. 2 ст. 53, п.1 ч.1 ст. 65 КК України, у розмірі десяти тисяч двісті тридцять шість неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 174 012 грн.
На підставі частини 3 статті 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 , її захисник ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_3 правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінивши у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, показання обвинуваченої, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, а тому знаходить правильною кваліфікацію її дій за частиною 2 статті 369-2 КК України як одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
Аналізуючи зібрані по справі докази, які характеризують особистість обвинуваченої, суд вбачає наступне:
ОСОБА_4 є громадянкою України, не працює, утриманців не має, є особою з інвалідністю ІІ групи, раніше не судима, одружена, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, здійснила благодійний донат на ЗСУ у розмірі 40000грн.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Кримінальне правопорушення за ч. 2 ст.369-2 КК України, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винуватою, відповідно до статті 12 КК України віднесено до нетяжких злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , згідно зі статтею 66 КК України, суд визнає її щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.
Суд, дотримуючись загальних засад призначення покарання, зокрема, призначення покарання у межах, установлених у санкції частини статті, відповідно до положень Загальної частини КК України, із врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, призначає покарання, що буде необхідним й достатнім для виправлення винного та попередження нових кримінальних правопорушень. Разом з цим, враховуючи вчинення умисного кримінального правопорушення у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, які кримінальний закон, а саме ст. 12 КК України відносить до нетяжких злочинів, даних про особу обвинуваченої, яка не судима, є особою з інвалідністю ІІ групи, одружена, утриманців не має, під наглядом лікарів нарколога та психіатра не перебуває,здійснила благодійний донат на ЗСУ у розмірі 40000грн., наявність обставин, які пом`якшують, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним й достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення ОСОБА_4 покарання у виді штрафу.
Як передбачено положеннями п.1 ч.1 ст.65 України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст. 3 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.53 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, розмір штрафу, що призначається судом, не може бути меншим за розмір майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу, незалежно від граничного розміру штрафу, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Санкцією ч.2 ст.369-2 КК України передбачено основне покарання, зокрема, у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Тобто, призначаючи особі покарання за ч. 2 ст. 369-2 у виді штрафу необхідно враховувати положення ч. 2 ст. 53 КК України та вирішувати питання про визначення штрафу у розмірі, не меншому за розмір майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу, незалежно від граничного розміру штрафу, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.
При цьому, за змістом цієї ж ч. 2 ст. 53 КК України, суд може призначити за ч. 2 ст. 369-2 КК України покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 369-2 КК України, без урахування розміру майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу, лише встановивши, що таке кримінальне правопорушення вчинено у співучасті і роль виконавця (співвиконавця), підбурювача або пособника у його вчиненні є незначною.
Згідно матеріалів справи ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 369-2 КК України, одержала неправомірну вигоду для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави в розмірі 4000 доларів США.
Призначаючи особі покарання за ч.2 ст.369-2 КК України у виді штрафу, суд виходячи з положення ч.2 ст.53 КК України, оскільки сума отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу обвинуваченою становить 4 000 доларів США, що станом на 08 квітня 2026 року по курсу НБУ становить 173978,40 грн., то обвинуваченій слід призначити штраф в розмірі не менше за розмір отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу.
Вказане покарання буде необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 залишити раніше обраний.
Згідно до ст. 174 КПК України захід забезпечення кримінального провадження - арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09.04.2026 та 21.05.2026 року на вилучене під час невідкладного обшуку та з метою забезпечення можливої конфіскації майна обвинуваченої ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили слід скасувати.
Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Судові витрати на залучення експертів відсутні.
Керуючись статтями 100,174, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі десяти тисяч двісті тридцять шість неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 174 012 грн.( сто сімдесят чотири тисячі дванадцять грн.)
Запобіжний захід у виді застави, застосований до обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно до ухвали слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10.04.2026 – залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Після набрання вироком законної сили зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації в Полтавській області заставу визначену ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09.04.2026 в розмірі 133 120,00 грн., відповідно до платіжної інструкції №1.612202227.1 від 09.04.2026 року, - повернути заставодавцю ОСОБА_5 (РНКПП НОМЕР_1 ). 
Захід забезпечення кримінального провадження - арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09.04.2026 року на вилучене під час проведення невідкладного обшуку 08.04.2026 року а саме: на грошові кошти в сумі 4000 доларів США (40 купюр номіналом по 100 доларів США) на яких мається серія та номер «КВ14859854М», «В2» та напис «імітаційний засіб»; мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A36 5G» ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 із сім-картою ВФ «Україна» № НОМЕР_4 ; документи про проходження ВЛК на ім`я ОСОБА_6 , а саме: Направлення № 5439233 від 06.11.2025, Картка обстеження та медичного огляду №52798 на ім`я ОСОБА_6 , Результат лабораторного дослідження від 02.04.2026, Кардіограма від 02.04.2026, Довідка № 399 від 02.04.2026, Довідка №399 від 02.04.2026 результат досліджень ВІЛ, Протокол МРТ дослідження від 19.12.2025 та консультаційний висновок спеціаліста від 11.10.2025 на зворотному боці аркуша, Виписка №12369/1366 від 24.11.2025, Виписка із мед картки №11394/1491 від 28.10.2025, Заключення із медичного центру «Надія» від 11.10.2025 та протокол №1780 від 24.10.2025, Результати УЗД серця, Результати ЕКГ від 23.10.2025, Протокол електроенцефалографічного обстеження від 06.12.2025, Висновок лікаря терапевта, Висновок лікаря невролога, Результати лабораторного дослідження від 02.04.2026, Заява на збір та згоду на обробку персональних даних, Свідоцтво про хворобу №2026-0402-1318-1395-7 від 02.04.2026, після набрання вироком законної сили - скасувати.
Захід забезпечення кримінального провадження - арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21.05.2026 року, з метою забезпечення можливої конфіскації майна обвинуваченої ОСОБА_4 , а саме: квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ; квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 ; квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; транспортний засіб марки NISSAN X-TRAIL, 2025 року випуску, з об`ємом двигуна 1300 см.куб., з номерним знаком НОМЕР_5 , після набрання вироком законної сили - скасувати.
Долю речових доказів, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, що за адресою: Полтавська область, м. Лубни, вул. Монастирська, 4, після набрання вироком законної сили,вирішити наступним чином:
-грошові кошти в сумі 4000 доларів США (40 купюр номіналом по 100 доларів США) на яких мається серія та номер «КВ14859854М», «В2» та напис «імітаційний засіб» - повернути УСР в Полтавській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України;
-мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A36 5G» 
ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 із сім-картою ВФ «Україна» № НОМЕР_4 , - повернути власнику ОСОБА_4 ;
-медичну документацію, а саме: Направлення № 5439233 від 06.11.2025 на 1 арк.; Картка обстеження та медичного огляду №52798 на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк.; Результат лабораторного дослідження від 02.04.2026 на 1 арк.; Кардіограма від 02.04.2026 на 1 арк.; Довідка № 399 вд 02.04.2026 на 1 арк.; Довідка №399 від 02.04.2026 результат досліджень ВІЛ на 1 арк.; Протокол МРТ дослідження від 19.12.2025 та консультаційний висновок спеціаліста від 11.10.2025 на зворотньому боці аркуша на 1 арк.; Виписка №12369/1366 від 24.11.2025 на 1 арк.; Виписка із мед картки №11394/1491 від 28.10.2025 на 1 арк; Заключення із медичного центру «Надія» від 11.10.2025 та протокол №1780 від 24.10.2025 на 1 арк.; Результати УЗД серця на 1 арк.; Результати ЕКГ від 23.10.2025 на 4 арк.; Протокол електроенцефалографічного обстеження від 06.12.2025 на 4 арк.; Висновок лікаря терапевта на 1 арк.; Висновок лікаря невролога на 1 арк.; Результати лабораторного дослідження від 02.04.2026 на 3 арк.; Заява на збір та згоду на обробку персональних даних на 1 арк.; Свідоцтво про хворобу №2026-0402-1318-1395-7 від 02.04.2026 на 4 арк., - повернути військово-лікарській комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 .
-оптичний носій інформації micro SD марки «goodram» об`ємом пам`яті 16 GB на якому маються два файли з відеозаписами, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження – залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, захиснику та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1