РІШЕННЯ
Іменем України
Справа № 760/35507/25
провадження у справі № 2/0285/1308/26
30 квітня 2026 року м. Звягель
Звягельський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді Васильчук Л. Й.,
за участі секретаря судового засідання  Букши О. В.,
розглянувши цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» в інтересах якого діє представник Ткаченко Юлія Олегівна
до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості, – 
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом в якому просила стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (далі - Товариство) заборгованість за договором позики №9778462 від 9761,44 в розмірі 9761,44 грн. та судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 2422,4 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4500 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12.06.2020 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №9778462 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (далі — Договір), за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 8450 грн. строком на 25 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,6% в день. Договір підписано електронним підписом позичальника з використанням одноразового ідентифікатора dBVi8xhHyT. Відповідач своїх зобов`язань належним чином не виконав, порушивши умови Договору, в результаті чого у останнього виникла заборгованість у розмірі 9761,44 грн., що складається із: заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 8450 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 1311,44 грн.
21.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено Договір факторингу №2106 від 21.06.2021 за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за Договором.
03.04.2023 між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено Договір факторингу №030423-ФМ від 03.04.2023 за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за Договором.
Відповідно до реєстру прав вимог від 03.04.2023 до договору факторингу № 030423-ФМ від 03.04.2023 Товариство набуло право вимоги до відповідача в сумі 22504,04 грн., з яких: 8450 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14054,04 — сума заборгованості за відсотками. 
Позивач, посилаючись на те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку із чим виникла заборгованість, просить позов задовольнити. 
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано на розгляд до Звягельського міськрайонного суду Житомирської області за підсудністю.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2026 головуючим суддею у даній справі визначено Л. Й. Васильчук.
Ухвалою від 02.03.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін, заперечення проти чого від них не надійшло. 
Правом подати відзив на позов або будь-які заперечення щодо змісту і вимог позовної заяви відповідач не скористався. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалися рекомендованим листом як за місцем реєстрації так і за місцем проживання відповідача, однак поштові конверти повернулись на адресу суду із відміткою «адресат відсутній». Крім того, повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалися також через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. 
Згідно з постановою Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 надіслання листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб говорити про належне повідомлення, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю суду.
Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 12.06.2020 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики №9778462 у формі електронного документу з використанням електронного підпису.
У відповідності до ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
На виконання зазначених вимог, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»було надано одноразовий ідентифікатор dBVi8xhHyT, для підписання Договору позики.
Відповідно до умов договору, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»надало відповідачу кредит у розмірі 8450 грн строком на 25 днів зі сплатою процентів 1,6% в день, з 12.06.2020 по 07.07.2020. Пунктом 10 Договору також визначено, що інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною Договору.
З досліджених судом Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» слідує, що п.6.4 визначено, що проценти по договору позики на суму позики/залишок позики нараховуються за весь час до повного виконання позичальником зобов`язань по поверненню позики, у тому числі у випадку виникнення простроченої позики, проте не більше ніж 90 календарних днів наявності заборгованості поспіль.
Грошові кошти в сумі 8450 грн 12.06.2020 було перераховано на платіжний інструмент НОМЕР_1 , що підтверджується копією платіжної інструкції та довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес».
На підставі укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»і ТОВ «Фінансова компанія управління активами» договору факторингу №2106 від 21.06.2021, право вимоги за Договором перейшли до нового кредитора, що підтверджується реєстром прав вимоги №1 від 21.06.2021 в розмірі 22504,04 грн. Також на підставі укладеного між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» і ТОВ "Фінпром Маркет"договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023, право вимоги за Договором перейшло до ТОВ "Фінпром Маркет", що підтверджується реєстром боржників від 03.04.2023 на загальну суму 22504,04 грн.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 12.06.2020 по 19.11.2025 вбачається, що заборгованість за Договором, з урахуванням часткової оплати відповідачем суми заборгованості, становить: за тілом позики у розмірі 8450 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 1311,44 грн., що становить загальну суму 9761,44 грн. Проценти нараховувались до 05.10.2020.
З моменту отримання права вимоги до Відповідача за вказаним договором позивачем не здійснювалось нарахування за кредитним договором.
За нормою ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із дослідженого судом Договору встановлено, що останній укладений в електронній формі та зі сторони споживача підписано електронним підписом - одноразовим ідентифікатором, що свідчить про те, що останній всі умови цілком зрозумів та своїм підписом підтвердив та закріпила те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.
Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Разом з тим, статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення кредитного договору.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Як убачається з розрахунку суми заборгованості, наданої позивачем, у ОСОБА_1 утворилася заборгованість у розмірі 9761,44 грн, з яких: 8450 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1311,44 грн - сума заборгованості за процентами. 
Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.
Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 4500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Як передбачено ч.4 та ч.5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Предметом спору в даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором.
Враховуючи фактично надані послуги адвоката, суд визнає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 гривень.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.
Враховуючи задоволення позовних вимог, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2422,4 грн судового збору за подання позовної заяви.
Ураховуючи викладене, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 279, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ: 
Позов задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (ЄДРПОУ 43311346, вул. Садова, 31/33, м. Ірпінь, банківські реквізити: НОМЕР_3 , відкритий в АТ «ОТП Банк», код банку - 300528) заборгованість за договором позики №9778462 від 12.06.2020 у розмірі 9761,44 грн (дев`ять тисяч сімсот шістдесят одна гривня 44 коп), з яких: 8450 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1311,44 грн - сума заборгованості за процентами; відшкодування витрат зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.) та 4500 грн. (чотири тисячі п`ятсот гривень) витрат на професійну правничу допомогу. 
Судове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на нього протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення або з дня його складення, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи (ст.ст.352, 354 ЦПК України). 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну його частини або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після апеляційного перегляду (ст.273 ЦПК України).

Головуючий суддя      Л. Й. Васильчук