Справа № 752/4455/26 
Провадження №: 2/752/8070/26 

РІШЕННЯ 
Іменем України

17.06.2026 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді - Кирильчук І. А.,
за участю секретаря - Сінчук І. А., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у судове засідання в приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
У лютому 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» ( далі ТОВ «Деал Фінанс Груп») звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 05 серпня 2025 року № 71931593 в розмірі 17 902, 50 грн., із яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 10500,00 грн, сума заборгованості за процентами - 787,50 грн, сума заборгованості за комісією - 1575 грн , сума заборгованості за пенею 0,00 грн, сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове використання в розмірі 5040,00 грн, судові витрати у сумі 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 05 серпня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» ) та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 71931593, за умовами якого кредитодавець зобов`язався передати позичальнику грошові кошти в розмірі 10 500,00 грн строком на 30 днів зі сплатою відсотків у розмірі 0,250% та зі сплатою комісії за надання кредиту у розмірі 15 % від суми наданого кредиту( що у грошовому виразі складає 1575,00). Відповідач зобов`язався повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів та сплатити плату (проценти) за надання кредиту.
Позивач зобов`язання відповідно до умов договору виконав у повному обсязі. Зазначає, що всупереч умовам кредитного договору, статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» та статей 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, відповідачка порушила умови договору і не повернула в повному обсязі кредит, а також не виконала всі інші свої грошові зобов`язання перед позивачем за кредитним договором. Внаслідок чого у неї утворилась заборгованість, яка станом на 20 січня 2026 року складає 17902,5 грн, із яких прострочена заборгованість за кредитом - 10500 грн; прострочена заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами - 787,50 грн; сума заборгованості за комісією - 1575 грн; сума заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за понадстрокове користування - 5040 грн.
16 вересня 2025 року ТОВ «Деал Фінанс Груп» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» уклали договір факторингу №16/09/25, за умовами якого останнє передало право грошової вимоги до фізичних осіб боржників у тому числі і до ОСОБА_1 .
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 09 березня 2026 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
Також задоволено клопотання ТОВ «Деал Фінанс Груп» про витребування доказів. Витребувано в АТ «Таскомбанк» : інформацію, щодо належності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , карткового рахунку № НОМЕР_2 ; виписку по картковому рахунку № НОМЕР_2 , за період з 05 серпня 2025 року по 08 серпня 2025 року.
24 березня 2026 року вх. № 20320 на виконання ухвали суду від 09 березня 2026 року до суду надійшов лист від АТ «Таскомбанк».
Копія позову з додатками була направлена відповідачу позивачем при зверненні до суду в системі «Електронний суд» у порядку виконання вимог абзац 2 частини першої статті 177 ЦПК України.
У встановлений судом строк відповідач ОСОБА_1 відзив на позов не подала. Конверт з ухвалою про відкриття провадження у справі, що направлявся на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача повернувся до суду не врученим з відміткою «Укрпошти» про причини повернення: «адресат відсутній».
Верховний Суд у постанові від 11 червня 2021 року у справі № 2-6236/11, провадження № 61-6596ск20, сформулював висновок, за яким у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.
Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд дійшов до таких висновків.
Судом установлено, що 05 серпня 2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 71931593 (далі - Договір). 
Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 10703. 
Відповідно до умов п. 2.1 Договору кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника , а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту або достроково та сплатити кредитодавцюплату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту.
Мета отримання кредиту : придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб , не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника ( п. 2.1.1 Договору).
Вид фінансової послуги , що надається відповідно до умов Договору - надання коштів у кредит . Тип кредиту - Кредит ( п.п. 2.1.2).
П. 2.2. визначає параметри та умови кредиту: сума кредиту 10500,00 грн ( п. 2.2.1 Договору) строк кредитування/строк договору 30 днів( п. 2.2.2 Договору) , процентна ставка / день 0,250% (фіксована ставка), комісія за надання кредиту 15 % від суми наданого кредиту( що у грошовому виразі складає 1575, 00 грн) ( п.п. 2.2.3, 2.2.4 Договору).
Договором визначено: дата надання кредиту: 05 серпня 2025 року; дата повернення кредиту 03 вересня 2025 року; денна процентна ставка/день - 0,750 %, проценти за понадстрокове користування кредитом ( його частиною) % /день - 4,00 %; пеня 4.00 %, орієнтовна реальна річна процентна ставка , 1186,17%, орієнтовна загальга вартість кредиту, у грн. - 12862, 50 грн; загальні витрати за кредитом , грн.- 2362,50. 
Відповідно до вимог п. 11.1. Договору позичальник засвідчив, що ознайомився на сайті кредитодавця https://mycredit.ua/ua/documents-license з повною інформацією щодо кредитодавця та його послуги , в тому числі інформацією, що передбачена ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування , ст. 7 ЗУ «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та нормативно правовими актами Національного Банку України.
Також позичальник ознайомився з повною інформацією позикодавця та його послуги, офіційними програми лояльності до споживачів фінансових послуг, вивчив договір позики та правила надання грошових коштів у позику, шо розміщені на сайті позикодавця за адресою https://mycredit.ua/ua/documents-license (п. 11.1.3 Договору).
Умови та порядок продовження строку користування позикою визначені п. 7 договору позики, за якими продовження строку користування здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет із застосуванням одноразового ідентифікатора, кожного разу під час такого ініціювання.
У договорі позики від 05 серпня 2025 року та додатку № 1 до нього ОСОБА_1 зазначив особисті дані прізвище, ім`я, по - батькові, паспортні дані, ідентифікаційний код, адресу проживання, номер телефону, електронну адресу та номер карткового рахунку для зарахування коштів НОМЕР_2 .
До позову додані копії таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, довідки про ідентифікацію.
Відповідно до довідки ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» від 23 грудня 2025 року № 23/12/25-24415 на підтвердження видачі онлайн позики надано інформацію: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 № позики 71931593 № платежу 2b3492a3-ac8a-417a-abd6-a94035e9f23c. 
16 вересня 2025 №16/09/25, між ТОВ «Деал Фінанс Груп» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір факторингу за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Деал Фінанс Груп» зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна придбання) за відповідний реєстр за плату. 
Відповідно до реєстру прав вимоги № 23/12/25-02 від 23 грудня 2025 року за договором факторингу №16/09/25 від 16 вересня 2025 року ТОВ «Деал Фінанс Груп» прийняло право вимоги заборгованості до ОСОБА_1 за договором споживчого кредиту № 71931593 від 05 серпня 2025 року в розмірі 12511,44 грн.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
За змістом частин першої та другої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Положеннями статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до вимог частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразового ідентифікатору є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Частиною першою статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Положеннями частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
За змістом частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Між сторонами по справі укладено договір кредиту № 71931593 від 05 серпня 2025 року за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 10703. 
Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
З наданих матеріалів вбачається, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 ЦК України).
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (стаття 1054 ЦК України).
Факт надання відповідачу кредитних коштів підтверджується копією платіжною інструкцією ТОВ «Европейська платіжна система» 2b3492a3-ac8a-417a-abd6-a94035e9f23c про перерахування 05 серпня 2025 року, ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на платіжну картку  НОМЕР_3 грошових коштів в розмірі 10500 грн. 
Відповідно до довідки ТОВ «Европейська платіжна система» №КД- 000024603 від 07 січня 2026 підтвердила прийняття до виконання платіжну інструкцію та завершення платіжної операції: дата 05 серпня 2025 року, номер платежу 2b3492a3-ac8a-417a-abd6-a94035e9f23c; сума 10 500 грн.; отримувач ОСОБА_1: ЕПЗ номер  НОМЕР_3 .
На виконання ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 09 березня 2026 року АТ «Таскомбанк» надало лист від 18 березня 2026 року № 1794/47.7-БТ. З якого вбачається, що ОСОБА_1 відкрито поточний рахунок НОМЕР_4 операції по якому можуть здійснюватись за допомогою зазначеної в ухвалі банківської платіжної картки № НОМЕР_5 .
З виписки АТ «Таскомбанк» 05 серпня 2025 року по 08 серпня 2025 року по рахунку № НОМЕР_4 вбачається що на зазначений рахунок 05 серпня 2025 року 21:17 год (зміст операції кредитова частина) нараховано 10500 грн. 
Із розрахунку заборгованості наданого ТОВ «Деал Фінанс Груп» за договором № 71931593 станом на 20 січня 2026 року заборгованість становить 17902,50 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту 10 500 грн; сума заборгованості за процентами - 787,50 грн, сума заборгованості за комісією 1575 грн , сума заборгованості процентами за понадстрокове користування 5040,00 грн.
Відповідно до розрахунку здійсненого первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» станом на 24 грудня 2025 року нарахування процентів за кредитним договором здійснено в межах строку кредитування з 05 серпня 2025 року по 03 вересня 2025 року та становить 787,50 грн. Також розрахунок відображає нарахування комісії в розмірі 1575,00 грн та проценти за понадстрокове користування за період з 04 вересня 2025 року по 15 вересня 2025 року та становить 5040,00 грн.
Судом встановлено, що на виконання умов укладеного з відповідачем договору від 05 серпня 2025 року № 771931593 позивачем надано відповідачу кредитні кошти в розмірі 10500,00 грн. Однак відповідачка свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість за тілом кредиту, яка відповідно до розрахунку позивача станом на 20 січня 2026 року становить 10500 грн.
Відповідач контррозрахунку заборгованості за тілом кредиту суду не надав.
Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Належними доказами в розумінні статті 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідачем не спростовано належними засобами доказування наявність заборгованості перед позивачем за тілом кредиту в розмірі 10500 грн.
За таких обставин, вимоги в цій частині позову є обґрунтованими, підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту в розмірі 10500,00 грн.
Щодо нарахованих ТОВ «Деал Фінанс Груп» відсотків за користування кредитом, та комісії суд зазначає таке.
Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором від 05 серпня 2025 року, заборгованість відповідача за відсотками становить 787,50 грн. Розрахунок заборгованості проведено згідно умов договору і нарахування відсотків здійснено первісним кредитором в межах строку кредитування.

Відповідно до п. 2.2.4 Договору сторони дійшли згоди, що комісія за надання кредиту становить 15% від суми наданого кредиту ( що у грошовому виразі складає 1575,00 грн.
Оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання за умови кредитного договору, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 787,50 грн та комісії в розмірі 1575,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Враховуючи викладене вище, суд дійшов до висновку, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеним між сторонами кредитним договором, та у зв`язку із неналежним виконанням боржником умов зазначеного договору, у позивача як кредитора за спірними зобов`язаннями, виникло право вимоги стягнути з відповідача заборгованість по кредиту, відсотками за користування кредитом та комісією.
Щодо вимоги про стягнення заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування суд зазначає таке.
Розділ 1 укладеного сторонами Договору визначає терміни та визначення, що використовуються в договорі.
П. 1.26 Договору містить визначення, що проценти за понадстрокове користування кредитом - грошові кошти, що нараховуються на залишок суми кредиту у передбачених Договором випадках за невиконання позичальником умов договору.
Відповідно до вимог п. 9.3.9 Договору до обов`язків позичальника належить - у випадку виникнення понадстрокового користування кредитом (його частиною) за договором сплачувати в повному обсязі нараховані проценти за понадстрокове користування кредитом або пеню, та нести відповідальність, передбачену договором.
Розділом 10 Договору сторони визначили відповідальність сторін, порядок вирішення спорів.
Зокрема, п. 10.7.1 Договору визначено, що якщо сума кредиту, що надається позичальнику за договором, перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на дату укладення Договору, користування кредитом понад встановлений договором строк нараховуються проценти за понадстрокове користування кредитом (його частиною) в розмірі, визначеному п. 2.2 Договору за кожен день такого з урахуванням обмежень, встановлених ЗУ «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. 

Як вбачається з матеріалів справи та розрахунку заборгованості, сторонами було узгоджено строк кредитування терміном на 30 днів (до 03 вересня 2025 року включно). Протягом цього строку діяла процентна ставка у розмірі 0,250 % на день, що є платою за правомірне користування грошовими коштами згідно зі статтею 1048 ЦК України.
Відповідно до усталених правових позицій Великої Палати Верховного Суду (постанови від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16), згідно з якою право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти як плату за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку. Після настання терміну повернення коштів (04 вересня 2025 року) характер правовідносин змінюється з регулятивних на охоронні.
З аналізу розрахунку вбачається, що з першого дня прострочення 04 вересня 2025 року позивачем почала застосовуватися підвищена процентна ставка у розмірі 4,00 % на день під назвою «понадстрокове користування». 
Суд зазначає, що таке нарахування за своєю правовою суттю не є платою за правомірне користування, а виступає мірою цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов`язання, оскільки його застосування обумовлене виключно фактом прострочення виконання зобов`язання.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31 січня 2024 року в справі № 183/7850/22.
Враховуючи, що «понадстрокове користування» за ставкою 4,00 % на день за своєю правовою природою є формою відповідальності за прострочення, що виникло в період дії воєнного стану, нарахування вказаної суми у розмірі 5040,00 грн прямо суперечить імперативним вимогам закону. 
Таким чином, вимога про стягнення заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування задоволенню не підлягає.
Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Зважаючи на викладене, суд дійшов до висновку про те, що з відповідача на користь ТОВ «Деал Фінанс Груп» підлягає стягненню заборгованість за договором №71931593 від 05 серпня 2025 року в розмірі 12862,50 грн, з яких: 10500,00 грн.- заборгованість за тілом кредиту, 787,50 грн. - заборгованість за процентами, заборгованість за комісією - 1575,00 грн.
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до платіжної інструкції від 05 лютого 2026 року № 5799338908,1 позивачем сплачено судовий збір у сумі 2662,40 грн.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог (71,85%) з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1912,93 грн.
За правилами частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у частині третій статті 141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Деал Фінанс Груп» та адвокатом «Ткаченко Юлія Олегівна» укладено договір про надання правничої допомоги №22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025, З акту №6-ДІЛ від 08 січня 2026 року про приймання-передачі наданої правничої допомоги до Договору про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025 року, вбачається, що адвокатом надано Позивачу професійну правничу допомогу, зокрема за вивчення/збір документації та складання позовної зави до Відповідача - вартість зазначених послуг складає 4 500,00 грн., яка була сплачена ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС».
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв. Тобто саме зацікавлена сторона має вчиняти певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.
Принцип змагальності сторін має свої втілення, зокрема, у наведених положеннях частин п`ятої статті 141 ЦПК України, виходячи з яких зменшення внаслідок неспівмірності суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, якщо на її думку, недотримано вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт.
Відповідач не заперечив щодо витрат на правничу допомогу та не подав клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу.
У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог (71,85%) з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3233,25 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 512, 514,526, 549, 610,611, 615, 629, 1054, 1081, 1082 ЦК України, статтями 12,13,49,81,89,141,259,263-265,354 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» заборгованість за кредитним договором 71931593 від 05 серпня 2025 року в розмірі 12862 (дванадцять тисяч вісімсот шістдесят дві ) грн 50 коп., що складається із простроченої заборгованості за тілом кредиту - 10500 (десять тисяч п`ятсот ) грн, за нарахованими процентам - 787 (сімсот вісімдесят сім ) грн 50 коп., комісія 1575,00 ( одна тисяча п`ятсот сімдесят п`ять) грн.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» судовий збір у розмірі 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять ) грн. 93 коп. 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3233 (три тисячі двісті тридцять три ) грн 25 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи: 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп», код ЄДРПОУ 44280974, місцезнаходження: вул.Садова, буд.31/33, офіс 40/3, м. Ірпінь, 08205;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення суду виготовлено 17 червня 2026 року.

Суддя І. А. Кирильчук