Справа № 345/380/26 
Провадження № 22-ц/4808/743/26 
Головуючий у 1 інстанції Якимів Р. В. 
Суддя-доповідач Луганська 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Луганської В.М.
суддів - Девляшевського В.А., Мальцевої Є.Є.
учасники справи
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України) справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 лютого 2026 року, ухвалене в складі судді Якиміва Р.В.,
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, 

в с т а н о в и в:
У січні 2026 року ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 31.01.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та відповідачкою укладено кредитний договір №3203704985-41077, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 3000 грн строком на 20 днів зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 1,95 %, за кожний день користування кредитом. 
У зв`язку із порушенням взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, у ОСОБА_1 станом на 23.01.2026 року утворилася заборгованість в розмірі 24121,00 грн, з яких: 3000 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 21121,00 грн - прострочена заборгованість за відсотками. 
04.03.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2106349670617, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 5000 грн строком на 1 рік зі сплатою процентів за користування кредитом. 
У зв`язку із порушенням взятих на себе зобов`язань за кредитним договором заборгованість відповідачки станом на 23.01.2026 складає 80665,50 грн, з яких: 5000 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 75665,50 грн - прострочена заборгованість за сумою відсотків.
17.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №17-06/21, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №3203704985-41077.
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт-Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення прав вимоги №10-01/2023, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №3203704985-41077.
18.02.2025 між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір відступлення прав вимоги №18-02/25, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №3203704985-41077.
01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №1-12, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №2106349670617.
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт-Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення прав вимоги №10-01/2023, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №2106349670617.
18.02.2025 між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір відступлення прав вимоги №18-02/25, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №2106349670617.
Позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №3203704985-41077 у розмірі 24121,00 грн, з яких 3000 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 21121,00 грн - прострочена заборгованість за відсотками;
заборгованість за кредитним договором №2106349670617 у розмірі 45000 грн, з яких 5000 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 40000,00 грн - прострочена заборгованість за відсотками. 
Стягнути з відповідачки судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 лютого 2026 року позов задоволено частково. Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість: за кредитним договором №3203704985-41077 від 31.01.2021 в розмірі 24121,00 грн; за кредитним договором №2106349670617 від 04.03.2021 в розмірі 45000,00 грн, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 лютого 2026 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково, стягнути з неї заборгованість за кредитним договором № 3203704985-41077 від 31.01.2021 року у розмірі 4180 грн, з яких 3000,00 грн - тіло кредиту та 1180,00 грн відсотки за користування кредитом;
заборгованість за кредитним договором №2106349670617 від 04.03.2021 року у розмірі 6600 грн за договором про надання фінансових послуг, з яких 5000,00 грн тіло кредиту та 1600,00 грн - відсотки за користування кредитом; витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн. Провести розподіл судового збору.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що при прийнятті рішення судом першої інстанції не взято до уваги доводів відповідача щодо неправомірності нарахування відсотків. Нарахування процентів за п. 9.7 договору № 3203704985-41077 від 31.01.2021 року є безпідставним через відсутність у тексті підпункту 9.4, на який позивач посилається, а також через недобросовісне приховування умов відповідальності за ст. 625 ЦК України у невідповідному розділі договору з метою введення споживача в оману.
Нарахування за п. 9.7 договору є безпідставними, оскільки позивачем не доведено настання строку виконання грошового зобов`язання. Всупереч умовам договору, до матеріалів справи не надано належних та допустимих доказів формування й відправлення відповідної вимоги (засобами ІТС чи електронною поштою), що є обов`язковою передумовою для виникнення обов`язку зі сплати. 
Посилається на те, що висновки суду першої інстанції, що згідно п. 1.9 договору 2106349670617 граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 рік протягом якого можуть бути нараховані відсотки є не вірним, оскільки він має значення тільки у випадку дотримання п. 1. 3 договору.
Суд першої інстанції не взяв до уваги за яких умов здійснюється пролонгація договору та не взяв до уваги, що у разі перерахунку орієнтовний строк повернення кредиту перераховується (пролонговується) тільки на нових 16 днів, а не на строк дії договору. 
Станом на 19.03.2021 року не було сплачено всіх нарахованих процентів, а відповідно орієнтовний строк повернення кредиту не міг бути перерахований на наступні 16 днів. Даний факт засвідчує, що кредит був виданий тільки на 16 днів, а, відповідно, проценти можуть бути нараховані тільки за період із 04.03.2021 року по 19.03.2021 року.
Також зазначає, що зважаючи на складність справи, обсяг виконаних адвокатським об`єднанням робіт є не співмірним розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8000 грн, задоволений судом першої інстанції. Враховуючи судову практику адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс» у подібних справах, вважає, що сума 2500 грн буде справедливою вартістю послуг наданих представником позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Факторинг Партнерс»посилається на те, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга безпідставною. 
Зазначає, що у графіку розрахунків первісного кредитора договору №3203704985-41077 від 31.01.2021 визначено акційний графік в період з 31.01.2021 по 20.02.2021 та базовий графік до фактичної дати повернення кредиту. 
Відповідно до пунктів 9.4 та 9.7 договору, після завершення акційного періоду встановлюється плата за кредит у розмірі 702% річних, яка нараховується згідно зі ст. 625 ЦКУ до фактичної дати повернення коштів навіть після закінчення строку дії договору.
Відповідно до пунктів 1.3, 1.4.1, 1.4.2 та 1.9 договору № 2106349670617 кредит надається на строк до одного року з обов`язковою сплатою відсотків за фактичний час користування кожні 16 днів. Сторонами при укладенні договору було досягнуто згоди щодо фіксованого розміру процентної ставки для певного періоду користування кредитними коштами, в залежності від виконання позичальником умов договору.
На момент укладення кредитного договору відповідачка не зверталась до кредитора із заявами про надання роз`яснень незрозумілих йому умов договору або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, що свідчить про прийняття та згоду зі всіма умовами такого договору, в тому числі із спірними умовами про продовження строку кредитування. Річний період є періодом правомірного користування позичальником кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, який супроводжувався нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у договорі.

Згідно статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Отже, розгляд цивільної справи з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім справ зазначених в ч. 4 ст. 274 ЦПК України, у суді апеляційної інстанції у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи є загальним правилом, визначеним у ЦПК України.
Із матеріалів справи вбачається, що ціна позову в даній справі становить 69121 грн і є менше і є менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн * 30 = 99 840 грн), тому справа відноситься до категорії малозначної справи в силу вимог закону.
Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.
Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному вебпорталі судової влади України.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 19 березня 2026 року відкрито апеляційне провадження у справі.
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 01 квітня 2026 року призначено справу до апеляційного розгляду в порядку спрощеного провадження на 28 квітня 2026 року.
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 20 квітня 2026 року у задоволенні клопотання ТОВ «Факторинг Партнерс» про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи відмовлено.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що 31.01.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №3203704985-41077, згідно з умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 3000 грн строком на 20 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 1,95 % за кожний день користування кредитом.
Відповідачка підписала електронний договір про споживчий кредит шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно розрахунку заборгованості, у відповідачки станом на 23.01.2026 утворилася заборгованість в розмірі 24121,00 грн, з яких: 3000 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 21121,00 грн - прострочена заборгованість за сумою відсотків. 
ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право вимоги за кредитним договором №3203704985-41077.
Пунктом 9.7 договору №3203704985-41077 сторони погодили, що після спливу строку його дії товариство має право нараховувати проценти за користування кредитом відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі, визначеному п. 9.4 договору. Вимога про стягнення з відповідачки процентів за користування кредитом відповідає умовам укладеного договору.
Суд дійшов висновку, що пунктом 1.9 договору №2106349670617 сторони визначили граничний строк кредитування (строк дії договору) - один рік, а тому за кредитним договором №2106349670617 від 04.03.2021 підлягає стягненню на користь позивача заборгованість в межах заявлених вимог в розмірі 45000,00 грн.
Також суд дійшов висновку про стягнення з відповідачки на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» витрат на правничу допомогу у розмірі 8000 грн.

Переглядаючи справу колегія суддів, виходить з наступного.

Судом встановлено, що 31.01.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №3203704985-41077, згідно з умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 3000 грн строком на 20 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 1,95 %, за кожний день користування кредитом. 
Відповідно до пункту 2.3 договору строк користування кредитними коштами складає : 20 дiб, (двадцять діб) та починається з 31.01.2021 (дата), закінчується по 20.02.2021.
Згідно пункту 9.4 договору №3203704985-41077 позичальник сплачує товариству плату за користування кредитом з розрахунку 702,00 % річних.
Відповідно до п.9.7 договору №3203704985-41077 сторони домовились, що після закінчення строку дії договору , проценти за користування кредитом можуть бути нараховані товариством згідно ч.2 ст.625 ЦК України у розмірі передбаченому п.п.9.4 цього договору.
04.03.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2106349670617, згідно з умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 5000 грн строком на 1 рік, зі сплатою процентів за користування кредитом.
Відповідно до пункту 1.9 договору №2106349670617 граничний строк кредитування (строк дії договору )- 1 рік.
Відповідно до п.1.3 договору - повернення кредиту на протязі 16 днів, це орієнтовний строк повернення кредиту. 
Згідно розрахунку заборгованості, який надано позивачем, у ОСОБА_1 станом на 23.01.2026 утворилася заборгованість в розмірі 80665,50 грн, з яких: 5000 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 75665,50 грн - прострочена заборгованість за сумою відсотків.
17.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №17-06/21, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №3203704985-41077.
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення прав вимоги №10-01/2023, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №3203704985-41077.
18.02.2025 між ТОВ «Коллект Центр» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір відступлення прав вимоги №18-02/25, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №3203704985-41077.
01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №1-12, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №2106349670617.
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення прав вимоги №10-01/2023, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №2106349670617.
18.02.2025 між ТОВ «Коллект Центр та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір відступлення прав вимоги №18-02/25, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №2106349670617.
ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право вимоги до відповідачки за кредитним договором №3203704985-41077 та за кредитним договором №2106349670617.
Згідно наданих розрахунків заборгованості позивачем, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №3203704985-41077 від 31.01.2021 року станом на 23.01.2026 складає - 24121,00 грн, з яких: 3000 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 21121,00 грн - прострочена заборгованість за відсотками. 
Заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №2106349670617 від 04.03.2021 року станом на 23.01.2026 складає 80665,50 грн, з яких: 5000 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 75665,50 грн - прострочена заборгованість за відсотками. Пзивач просив стягнути заборгованість у розмірі 45000 грн, з яких: 5000 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 40000,00 грн - прострочена заборгованість за сумою відсотків.
Відповідно до частини 4 статті 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Згідно зі статтею 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
У справі, яка переглядається встановлено, що 31.01.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №3203704985-41077. 04.03.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2106349670617, в якому були погоджені сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк та порядок повернення коштів.
Кредитні договори укладені в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
За умовами кредитного договору №3203704985-41077 від 31.01.2021 року відповідачка отримала грошові кошти у розмірі 3000, 00 грн.
За умовами кредитного договору №2106349670617 від 04.03.2021 року відповідачка отримала грошові кошти у розмірі 5000, 00 грн.
Згідно договорів про відступлення прав вимоги №17-06/21 від 17.06.2021, №10-01/2023 від 10.01.2023, №18-02/25 від 18.02.2025 до ТОВ «ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право вимоги за кредитним договором №3203704985-41077. 
Згідно договорів про відступлення прав вимоги№1-12 від 01.12.2021, №10-01/2023 від 10.01.2023, №18-02/25 від 18.02.2025 до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право вимоги за кредитним договором№2106349670617. Ці обставини не заперечуються відповідачем.
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 не виконала зобов`язання за кредитними договорами, а тому з неї на користь ТОВ «Факторинг Партнерс», як нового кредитор, підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №3203704985-41077 від 31.01.2021 року за тілом кредиту у розмірі 3000, 00 грн, за кредитним договором №2106349670617 від 04.03.2021 року у розмірі 5000, 00 грн.

Щодо стягнення відсотків за користування кредитом №3203704985-41077 від 31.01.2021 року, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Із положень частини другої статті 625 ЦК України слідує, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Відповідно до п.п. 2.5. кредитного договору №3203704985-41077 від 31.01.2021 року за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. 
Умовами договору позики №3203704985-41077 від 31.01.2021 року пунктом 2.3 сторони договору встановили строк користування кредитними коштами (строк кредитування) -20 діб, який починається з 31.01.2021 року та закінчується 20.02.2021 року.
Пунктом 3.9 договору позичальник зобов`язується здійснити повернення суми кредиту та нараховані, у відповідності до цього договору, проценти за користування кредитом одноразовим платежем в розмірі 4180 грн не пізніше 20.02.2021року.
Як вбачається із розрахунку заборгованості, первісний кредитор нараховував проценти після спливу строку кредитування.
Згідно пункту 9.4 договору №3203704985-41077 позичальник сплачує товариству плату за користування кредитом з розрахунку 702,00 % річних.
Відповідно до п.9.7 договору №3203704985-41077 сторони домовились, що після закінчення строку дії договору , проценти за користування кредитом можуть бути нараховані товариством згідно ч.2 ст.625 ЦК України у розмірі передбаченому п.п.9.4 цього договору та підлягають сплаті не пізніше дня, що слідує за днем відправлення відповідної вимоги позикодавця позичальнику засобами ІТС та/чи на адресу електронної пошти позичальника.
Доказів того, що первісний кредитор чи позивач виконали вимоги п.9.7 договору суду направивши вимогу позичальнику не надано. В цій частині колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як вбачається із тексту позовної заяви позивач не обґрунтовує свої вимоги щодо стягнення процентів після закінчення строку кредитування.
Із наданого розрахунку заборгованості також не вбачається що первісний кредитор нараховував проценти відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України.
Суд першої інстанції на ці обставини не звернув увагу та дійшов помилкового висновку про стягнення процентів після закінчення строку кредитування.
Станом на дату завершення строку кредитування (20.02.2021), сукупний розмір заборгованості становив 4180 грн, що включає в себе: 3000 грн — основна сума боргу (тіло кредиту) та 1180 грн — нараховані проценти за користування кредитними коштами (за ставкою 1,95 %).
З урахуванням зазначеного, саме ця заборгованость підлягає стягненню з відповідачки за кредитним договором №3203704985-41077 від 31.01.2021 року 

Щодо стягнення відсотків за користування кредитом за договором №2106349670617від 04.03.2021 року, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 1.3. договору орієнтовний строк повернення кредиту – 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів.
Згідно п. 1.4. договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2.0 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1.64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в). Тип процентної ставки – фіксована.
Сторони у договорі визначили, що граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) – 1 рік (п.1.9. Договору).
З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що заборгованість за процентами договором №2106349670617від 04.03.2021 року за користування кредитними коштами нарахована в межах строку кредитування. Висновок суду першої іінстанції про те, згідно вказаного договору сторони погодили строк кредитування до 04.03.2022 року правильний та відповідає встановленим по справі обставинам.
Доводи скаржника про те, що позивач мав право нараховувати проценти лише протягом 16 днів, є помилковими та ґрунтуються на неправильному тлумаченні умов кредитного договору.
Так, відповідно до пункту 1.3 договору №3203704985-41077 від 31.01.2021 року 16 днів визначені як орієнтовний строк повернення кредиту, який у разі сплати позичальником усіх нарахованих на відповідну дату процентів підлягає перерахунку та становить 16 днів з моменту такої сплати. Отже, цей строк не є остаточним строком дії зобов`язання, а лише орієнтовним періодом користування кредитом, який може змінюватися залежно від виконання позичальником умов договору. У заяві-анкеті (додаток №1 до кредитного договору), яка також підписана відповідачкою, зазначено, що кредит надається строком на 365 днів.
Пунктом 1.9 договору встановлено граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) – 1 рік, протягом якого зберігаються права та обов`язки сторін, у тому числі щодо нарахування процентів за користування кредитом.
Суд дійшов вірного висновку, що на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» підлягає стягненню заборгованість за кредитом і за процентами за кредитним договором №2106349670617 від 04.03.2021 року, з урахуванням заявлених вимог позивача, в розмірі 45000,00 грн.
Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням вищевикладеного, на підставі п.п.1, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 лютого 2026 року необхідно змінити в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованості за кредитним договором №3203704985-41077 від 31.01.2021 та стягнути ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість за кредитним договором №3203704985-41077 від 31.01.2021 у розмірі 4180, 00 грн, яка складається з 3000 грн – заборгованість за основною сумою кредиту, 1180 грн - заборгованість за процентами за період з 31.01.2021 року по 20.02.2021 року. 

Відповідно до ч. 13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволено частково, колегія суддів вважає, що є підстави для перерозподілу судових витрат пропорційно розміру задоволених вимог.
За подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 22.01.2026 року (а.с.16).
При зверненні з апеляційною скаргою ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 3993,6 грн, що підтверджується квитанцією від 11.03.2026 року (а.с.65).
Позовну заяву ТОВ «Факторинг Партнерс» задоволено на 71,15%, тому з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1894,29 грн.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено на 28,85%, тому з ТОВ «Факторинг Партнерс» на її користь підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1153,88 грн.
Згідно з ч.10 ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Провівши взаємозалік судового збору, остаточно з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 740,41 грн (1894,29 грн – 1153,88 грн).

Щодо витрат на правничу допомогу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1,4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин першої-третьої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4ст. 137 ЦПК України).
З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виокремити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи (висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 357/380/20, провадження № 14-20цс22).
Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5ст. 137 ЦПК України).
ТОВ «Факторинг Партнерс» просило суд стягнути з відповідачки 16 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано: договір про надання правової допомоги від 2 липня 2024 року №02-07/2024, згідно з яким Адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» надавало ТОВ «Факторинг Партнерс» професійну правничу допомогу в суді першої інстанції. 
За умовами цього договору вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до цього договору (пункт 4.1). Факт надання послуг за договором підтверджується актом про надання юридичної допомоги, який готується Адвокатським об`єднанням та надсилається клієнту для підписання не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому буда надана юридична допомога (пункт 4.3). Сума, визначена в акті про надання юридичної допомоги, є гонораром Адвокатського об`єднання за надання юридичної допомоги та поверненню не підлягає (пункт 4.5).
Із заявки на надання юридичної допомоги та витягу з акту про надання юридичної допомоги №25 від 13.12. 2025 року слідує, що Адвокатське об`єднання надало ТОВ «Факторинг Партнерс» юридичні послуги у виді усної консультації та складання позовної заяви для подачі до суду на суму 16 000 грн. Вказані витрати стосуються вартості наданих послуг: надання усної консультації з вивченням документів (2 год 4000 грн), складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі позову (4 години 12000 грн).
Надані позивачем докази на підтвердження факту понесених судових витрат на професійну правову (правничу) допомогу, у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, є належними та достатніми для підтвердження складу та розміру витрат на правову допомогу.
В суді першої інстанції у відзиві на позовну заяву відповідачка вказувала на не спірмірність витрат на правову допомогу та просила їх зменшити.
Суд першої інстанції врахував вказані заперечення відповідачки.
Надавши оцінку доказам щодо понесених витрат позивачем на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, врахувавши заперечення відповідача, складність справи, а також необхідність дотримання критерію розумності та справедливості, суд дійшов висновку про зменшення витрат на правничу допомогу до 8000,00 грн.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в цій частині і не знаходить підстав для зменшення витрат на правничу допомогу до 2500,00 грн.
Разом з тим, колегія суддів вважає необхідним застосувати принцип пропорційності,оскільки апеляційну скаргу задоволено частково, а тому з урахуванням принципу пропорційності з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 5692 грн (71,15% від 8000 грн).

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 

РішенняКалуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 лютого 2026 в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованості за кредитним договором №3203704985-41077 від 31.01.2021, судового збору та витрат на правничу допомогу змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер платника податків, НОМЕР_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», код ЄДРПОУ 42640371, адреса 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521 заборгованість за кредитним договором №3203704985-41077 від 31.01.2021 в розмірі 4180, 00 грн, яка складається з 3000 грн – заборгованість за основною сумою кредиту, 1180 грн - заборгованість за процентами за період з 31.01.2021 року по 20.02.2021 року. 

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 740,41 грн, витрати на правничу допомогу у розмірі 5692, 00 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 28 квітня 2026 року.

Головуючий     В.М. Луганська

Судді:      В.А. Девляшевський

Є.Є.Мальцева