Слобідський районний суд міста Харкова 

Номер провадження 1-кп/641/579/2026 	Справа № 641/4819/26 	

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року м. Харків
Слобідський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №12026226180000066 від 02.04.2026 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вишневе Біловського району Курської області РФ, громадянки України, офіційно не працевлаштованої, із середньою освітою освітою, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
24 лютого 2022 року Указом Президента України ОСОБА_4 № 64/2022, у зв?язку із військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», запроваджено воєнний стан на всій території України, який востаннє продовжено 04 травня 2026 року до 05-30 години 02 серпня 2026 року включно. 
26 березня 2026 року, приблизно о 02:40 год., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось за можливе, у громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходилася у квартирі АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на здійснення публічних закликів до підтримки рішень та дій держави агресора, співпраці з державою агресором, збройним формуванням держави агресора та до невизнання державного суверенітету України. 
З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_3 26 березня 2026 року, приблизно о 02-40, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось за можливе, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , в присутності працівників патрульної поліції, з метою схиляння співрозмовників до власної позиції, у спілкуванні з останніми, неодноразово усно ініціативно висловлювалася щодо неправомірності існування України як суверенної держави та правильності і правомірності поширення суверенітету РФ на тимчасово окупованих територіях України, схвалювала та закликала підтримувати збройну агресію РФ проти України, у формі так званої «спеціальної військової операції ЗС РФ на території України», з метою проведення так званої «денацифікації України», схвалювала та закликала підтримувати дії президента РФ та представників ЗС РФ, щодо збройної агресії проти України.
В подальшому, продовжуючи свій кримінальний умисел, спрямований на здійснення публічних закликів до підтримки рішень та дій держави-агресора та невизнання державного суверенітету України, приблизно о 03-15 год., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось за можливе, ОСОБА_3 , перебуваючи у дворі будинку № 8 по вул. Ньютона в м. Харкові, діючи умисно, у присутності працівників патрульної поліції, публічно висловлювала схвалення дій держави-агресора та здійснювала публічні заклики до підтримки збройної агресії РФ проти України, у формі так званої «спеціальної військової операції», а також дій її політичного керівництва.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст. 111-1 КК України, як публічні заклики громадянином України до підтримки рішень та дій держави-агресора, невизнання державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України.
Прокурор подав клопотання про розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні.
Згідно заяви обвинуваченої ОСОБА_3 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , обвинувачена беззаперечно визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-1 КК України, тобто в публічних закликах громадянином України до підтримки рішень та дій держави-агресора, невизнання державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України.
ОСОБА_3 надала згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.
Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Згідно ч. 4.ст.382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.
Таким чином, дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-1 КК України, повністю доведена.
При призначенні покарання обвинуваченій, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, та обставини, що пом`якшують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд згідно ст.66 КК України визнає її щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
Вивченням даних про особу обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_3 , 04.03.1971 року народження; з середньою освітою; має місце реєстрації; за місцем мешкання характеризується посередньо; на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває; офіційно не працевлаштована; раніше не судима.
Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Верховним Судом неодноразово зазначалось, що заходи примусу повинні ґрунтуватися на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства (постанови від 31.01.2023 у справі № 759/6139/22, від 27.10.2022 у справі № 546/526/18, від 30.11.2022 у справі № 379/1657/18).
В Постанові Верховного Суду від 22.05.2018 по справі 753/18479/16-к зазначено, що покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, застосовується в тому числі і до осіб, які на час вчинення зазначеного кримінального правопорушення не займали офіційно певні посади та не займалися офіційно певною діяльністю.
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, даних про особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшує покарання, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень призначити їй покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатись певною діяльністю в межах санкції ч. 1 ст. 111-1 КК України, яке буде необхідне для досягнення цілей покарання щодо обвинуваченої.
Запобіжний захід щодо обвинуваченої у кримінальному провадженні не застосовувався.
Цивільний позов не заявлений.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Суд вирішує питання про речові докази в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.302,373,374,381-382 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, та призначити їй покарання у виді  позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, а також займатись діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг, на строк 10 (десять) років.
Речові докази: диск Alerus «DVD-R» 4,7 GB/120 min 16X speed у кількості двох штук в конвертах білого кольору- зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Слобідський районний суд м. Харкова.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя -   	ОСОБА_1