Справа № 550/374/26 
Провадження №1-кп/550/67/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2026 року        селище Чутове
Чутівський районний суд Полтавської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченої - ОСОБА_4 ,
потерпілого – ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.03.2026 за № 42026172020000012 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка смт. Чутове, Чутівського району Полтавської області, громадянка України, із неповною середньою освітою, не працююча, незаміжня, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судима,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжено відповідними указами Президента, зокрема, останній раз з 05 години 30 хвилин 03 лютого 2026 року строком на 90 діб (згідно з указом Президента №40/2026 від 12.01.2026), маючи умисел на крадіжку чужого майна, 07 березня 2026 року, близько 09:00 години, прийшла за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , де в житловій кімнаті будинку виявила мобільний телефон «REDMI 10 2022» в корпусі чорного кольору, належний ОСОБА_5 , який вирішила вкрасти.
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, переконавшись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, на законних підставах перебуваючи в житловій кімнаті будинку за місцем свого проживання за вищевказаною адресою, таємно викрала, належний ОСОБА_5 , мобільний телефон «REDMI 10 2022» в корпусі чорного кольору, вартість якого, згідно висновку експерта №412 від 23.03.2026, становить 3900,00 гривень.
Викраденим мобільним телефоном ОСОБА_4 розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна – крадіжці, вчиненій в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного стану.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю та беззаперечно, та пояснила, що в березні 2026 року, зранку, прийшла за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , потім трішки випила вдома, побачивши на столі в житловій кімнаті будинку мобільний телефон чорного кольору який належить ОСОБА_5 вирішила вкрасти та продати.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що поїхавши на роботу в місто Полтава, забув мобільний телефон на зарядці вдома за адресою АДРЕСА_2 , повернувшись після роботи побачив, що телефон зник тому відразу зателефонував до поліції.
З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченою суті пред`явленого обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності її позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ч. 3 ст. 349 КПК України, за її згодою визнав недоцільним дослідження доказів фактичних обставин справи, та обмежився допитом обвинуваченої та потерпілого, вивченням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої та матеріалів кримінального провадження в частині речових доказів, так як показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються. Одночасно учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. 
Таким чином, розглянувши кримінальне провадження в межах пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме - таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення крадіжки в умовах воєнного стану.
Судом не встановлено будь-яких обставин для перекваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_4 , а так само обставин, які б виключали злочинність її діяння, або були б підставою для звільнення від кримінальної відповідальності.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд керується ст. ст. 50, 65 КК України, якими визначено, що суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винних, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
У відповідності до класифікації кримінальних правопорушень, визначеної ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, є тяжким злочином.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України суд визнає її щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.
Вивченням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що: відповідно до довідки виконавчого комітету Чутівської селищної ради №02.1-05/105 від 24.03.2026 ОСОБА_4 не являється депутатом Чутівської селищної ради, у 2023 році рішенням Чутівського районного суду позбавлена батьківських прав, 11.07.2024 року ОСОБА_4 вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_6 ; відповідно до довідки КНП «Чутівська ЦРЛ» №252 від 24.03.2026 на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; відповідно до довідки Державної установи «Центр пробації» Філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області Полтавського районного сектору №8 ОСОБА_4 не перебуває на обліку Державної установи «Центр пробації» Філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області Полтавського районного сектору №8; відповідно до довідки №47-23032026/53720 від 23.03.2026 на вимогу про судимість, ОСОБА_4 раніше судима.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка раніше в силу ст. 89 КК України не судима, вину визнала повністю, щиро розповідала про скоєне та каялася, повернула потерпілому викрадене майно, її поведінку до вчинення кримінального правопорушення та під час кримінального провадження, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також думку потерпілого, який зазначив, що вид та міру призначеного покарання обвинуваченій покладає на розсуд суду та не має претензій, тому суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі та приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням на підставі ч. 1 ст. 75 КК України з іспитовим строком з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства та реального відбування покарання, але в умовах контролю за її поведінкою під час іспитового строку.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 10.06.2026.
Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі – мобільний телефон «REDMI 10 2022» в корпусі чорного кольору IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 переданий на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 вважати повернутим, як йому належний.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя              ОСОБА_1