ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" травня 2026 р. Справа№ 925/1450/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Ткаченка Б.О.
суддів: Суліма В.В. 
Гаврилюка О.М. 

за участю секретаря судового засідання Мовчан А.Б.
за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 21.05.2026:
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк"
на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 02.01.2026
по справі №925/1450/25 (суддя - Васянович А.В.)
за позовом акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 
до 1) фізичної особи-підприємця Тиховода Ігора Дмитровича
2) ОСОБА_1 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Міністерство фінансів України
про стягнення солідарно 556 320 грн. 57 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 02.01.2026 по справі №910/6623/24 заяви акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про вжиття заходів забезпечення позову від 17.12.2025 та від 23.12.2025 залишено без задоволення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погодившись з ухвалою суду, Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаагою, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 02.01.2026 про відмову у забезпеченні позову у справі №925/1450/25 та прийняти постанову, якою задовольнити заяви АТ КБ "ПриватБанк" про забезпечення позову, в межах ціни позову у розмірі - 556 320,57 грн, накласти арешт: -на рухоме майно, що належить ФОП Тиховоду Ігорю Дмитровичу (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме: транспортний засіб - марка: LAND ROVER, модель RANGE ROVER EVOQUE, Об`єм двигуна 2179, колір червоний, рік виготовлення 2012, № куз. НОМЕР_2 , номер державної реєстрації: НОМЕР_3 ; -на нерухоме майно, що належить ФОП Тиховоду Ігорю Дмитровичу (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме: 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,0495 га, кадастровий номер:7124986000:04:005:0405, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2106680171249, за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,0495 га, кадастровий номер: 7124986000:04:005:0411, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2106635071249, за адресою: АДРЕСА_1 . -на рухоме майно, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), а саме наступні транспортні засоби: марка RENAULT, модель TRAFIC, об`єм двигуна 1995, колір сірий, рік виготовлення 2011, № куз. НОМЕР_5 , номер державної реєстрації: НОМЕР_6 ; марка OPEL, модель VIVARO, об`єм двигуна 1995, колір чорний, рік виготовлення 2012, № куз. НОМЕР_7 , номер державної реєстрації: НОМЕР_8 ; марка MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 316 CDI, об`єм двигуна 2143, колір білий, рік виготовлення 2021, № куз. НОМЕР_9 , номер державної реєстрації: НОМЕР_10 ; марка MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 311 CDI, об`єм двигуна 2151, колір білий, рік виготовлення 2005, № куз. НОМЕР_11 , номер державної реєстрації: НОМЕР_12 ; марка HUMMER, модель H3, об`єм двигуна 3464, колір бежевий, рік виготовлення 2005, № шасі НОМЕР_13 , номер державної реєстрації: НОМЕР_14 ; марка MERCEDES-BENZ, модель 316 CDI, об`єм двигуна 2685, колір жовтий, рік виготовлення 2005, № куз. НОМЕР_15 , номер державної реєстрації: НОМЕР_16 ; марка MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 311 CDI, об`єм двигуна 2685, колір зелений, рік виготовлення 2004, № куз. НОМЕР_17 , номер державної реєстрації: НОМЕР_18 ; марка MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 313 CDI, об`єм двигуна 2148, колір сірий, рік виготовлення 2000, № куз. НОМЕР_19 , номер державної реєстрації: НОМЕР_20 ; марка MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 316 CDI, об`єм двигуна 2685, колір білий, рік виготовлення 2004, № куз. НОМЕР_21 , номер державної реєстрації: НОМЕР_22 ; марка MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 313 CDI, об`єм двигуна 2685, колір чорний, рік виготовлення 2004, № куз. НОМЕР_23 , номер державної реєстрації: НОМЕР_24 ; марка MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 316 CDI, об`єм двигуна 2685, колір білий, рік виготовлення 2006, № куз. НОМЕР_25 , номер державної реєстрації: НОМЕР_26 ; марка MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 311 CDI, об`єм двигуна 2148, колір білий, рік виготовлення 2000, № куз. НОМЕР_27 , номер державної реєстрації: НОМЕР_28 ; марка MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 313 CDI, об`єм двигуна 2148, колір білий, рік виготовлення 2006, № куз. НОМЕР_29 , номер державної реєстрації: НОМЕР_30 . - на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), а саме: -земельну ділянку, площею 3,4503 га, кадастровий номер: 5124781400:01:002:0284, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 399824051247, за адресою: Одеська область, Тарутинський район, с/рада. Вознесенська Друга; -квартиру, загальною площею 44,4 кв.м., з них житлова 31 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 843105471101; -1/2 частку земельної ділянки, площею 0,0495 га, кадастровий номер: 7124986000:04:005:0405, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2106680171249, за адресою: АДРЕСА_1 ; -земельну ділянку, площею 0,085 га, кадастровий номер: 7110136700:02:020:0488, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1525176271101, за адресою: АДРЕСА_3 ; -1/2 частку земельної ділянки, площею 0,0495 га, кадастровий номер: 7124986000:04:005:0411, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2106635071249, за адресою: АДРЕСА_1 . Визначити, що Стягувачем за постановою про вжиття заходів забезпечення позову є: Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ЄДРПОУ: 14360570) Визначити, що Боржниками за постановою про вжиття заходів щодо забезпечення позову є: ФОП Тиховод Ігор Дмитрович ( АДРЕСА_4 . РНОКПП НОМЕР_1 ). ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_5 . РНОКПП НОМЕР_4 ).
Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених в ухвалі місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. 
Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивач надав докази того, що відповідачі вже відчужили частину свого майна, тому існує велика вірогідність відчуження й іншого майна на користь інших осіб з метою не допустити на нього звернення стягнення та неможливості виконання кредитних зобов`язань й рішення суду.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу
02.02.2026 через відділ документального забезпечення суду від третьої особи надійшли письмові поясенення, в яких третя особа повністю підтримує подану апеляційну скаргу.
03.02.2026 через відділ документального забезпечення суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.
Узагальнені доводи відзиву зводяться до того, що задоволення заяв про забезпечення позову в повному обсязі явно виходить за межах заявленої до стягнення суми, тобто порушує баланс інтересів сторін спору та є явно не співмірним.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті 
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2026 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Ткаченка Б.О., суддів: Гаврилюка О.М., Суліма В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", м. Київ на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 02.01.2026 по справі №925/1450/25. Розгляд апеляційної скарги акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", м. Київ на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 02.01.2026 по справі №925/1450/25 призначено на 12.02.2026.
Судові засідання неодноразово відкладались, у зв`язку із неявкою учасників апеляційного провадження, зокрема відповідачів.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2026 відкладено розгляд справі №925/1450/25 на 21.05.2026.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання
Представник позивача/скаржника з`явився у судове засідання 21.05.2025 та надав свої по пояснення по суті апеляційної скарги. 
Інші учасники апеляційного провадження у судове засідання 21.05.2025 не з`явилися, про дату, час там місце проведення судового засідання повідомлені неодноразово належним чином.
Справа була розглянута в розумний строк (в розумінні ст. 6 Конвенції) з незалежних від суду причин: враховуючи дію воєнного стану в Україні та інші чинники.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
До Господарського суду Черкаської області з позовом звернулось акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" до фізичної особи-підприємця Тиховода Ігора Дмитровича та ОСОБА_1 про стягнення солідарно на користь акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - 556 320 грн. 57 коп. боргу, а саме: 204 916 грн. 35 коп. - заборгованості за тілом кредиту, 15 143 грн. 69 коп. - заборгованості за процентами та 336 260 грн. 53 коп. - заборгованості перед державним бюджетом за зворотною вимогою за сплаченою гарантією, у зв`язку з неналежним виконанням кредитного договору №3226309533-КД-1 від 25 липня 2023 року та договору поруки №3226309533-ДП-1/2 від 25 липня 2023 року.
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 01 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. 
Судом було також залучено Міністерство фінансів України до участі у справі як третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.
17.12.2025 позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту:
- на рухоме майно, що належить фізичній особі - підприємцю Тиховоду Ігорю Дмитровичу (РНОКПП НОМЕР_1 ), 
а саме: транспортний засіб марка: LAND ROVER, модель RANGE ROVER EVOQUE, об`єм двигуна 2179, колір червоний, рік виготовлення 2012, № куз. НОМЕР_2 , номер державної реєстрації: НОМЕР_3 ; 
- на нерухоме майно, що належить фізичній особі - підприємцю Тиховоду Ігорю Дмитровичу (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме: 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,0495 га, кадастровий номер: 7124986000:04:005:0405, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2106680171249, за адресою: АДРЕСА_1 ; 
1/2 частку земельної ділянки, площею 0,0495 га, кадастровий номер: 7124986000:04:005:0411, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2106635071249, за адресою: АДРЕСА_1 ; 
- на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), а саме: земельну ділянку, площею 3,4503 га, кадастровий номер: 5124781400:01:002:0284, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 399824051247, за адресою: Одеська область, Тарутинський район, с/рада. Вознесенська Друга; квартиру, загальною площею 44,4 кв.м., з них житлова 31 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 843105471101; 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,0495 га, кадастровий номер: 7124986000:04:005:0405, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2106680171249, за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, площею 0,085 га, кадастровий номер: 7110136700:02:020:0488, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1525176271101, за адресою: АДРЕСА_3 ; 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,0495 га, кадастровий номер: 7124986000:04:005:0411, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2106635071249, за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заяви позивач зазначає, що у державних реєстрах відсутні будь-які заборони та обтяження щодо вказаного майна, а тому, на думку позивача, існує небезпека його відчуження іншим особам та заподіяння шкоди правам та інтересам акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк". 
Приватне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" також стверджує, що боржник має велику заборгованість перед ним, а відтак це свідчить про обґрунтоване припущення існування загрози невиконання рішення суду в майбутньому.
Зокрема в своїй заяві позивач зазначає, що 25.07.2023 між Акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" та фізичною особою-підприємцем Тиховод Ігорем Дмитровичем укладено кредитний договір №3226309533-КД-1. Позичальнику надано кредит 1 780 000 грн у вигляді невідновлювальної кредитної лінії на наступні цілі - фінансування оборотного капіталу 28 липня 2023 року на його рахунок. Термін повернення кредиту встановлений до 01 липня 2026 (включно) року. 
25.07.2023 Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" та ОСОБА_1 уклали договір поруки №3226309533- ДП-1/2. Предмет - надання поруки відповідачем-2 за виконання зобов`язань відповідача-1, які випливають з кредитного договору №3226309533-КД-1. 
06.08.2025 позивач направив на адресу відповідачів повідомлення-вимогу №30725CRDNS0NE від 01 серпня 2025 року з вимогою сплатити заборгованість у термін до 31 серпня 2025 року, оскільки позичальник припинив здійснювати щомісячні платежі, які передбачені графіком. Вимога про погашення боргу залишилась без задоволення.
10.10.2025 банк на вимогу сплатити за гарантією №319 від 08 вересня 2025 року, за договором про надання гарантії на портфельній основі №13110-05/55 від 05 квітня 2022 року, отримав від Міністерства фінансів України (гаранта) суму сплати за гарантією у розмірі 336 260 грн. 53 коп.
Станом на 17.11.2025 заборгованість не погашена і становить 556 320 грн. 57 коп. 
Відповідно до даних Головного сервісного центру МВС №31/4348АЗ309712025 від 11 грудня 2025 року та виписки з УБКІ req2#001202058931, станом на 09 грудня 2025 року за відповідачем-1 зареєстровано транспортний засіб - марка: LAND ROVER, модель RANGE ROVER EVOQUE, об`єм двигуна 2179, колір червоний, рік виготовлення 2012, № кузов НОМЕР_2 , номер державної реєстрації: НОМЕР_3 , будь-які обтяження та обмеження у реєстрах відсутні.
Також за відповідачем-1 були зареєстровані ще два транспортних засоби, які перереєстровані на інших осіб: 
-VOLKSWAGEN LT 35 D 2461, (1999), № куз. НОМЕР_31 - 06 вересня 2024 року перереєстрований на нового власника ОСОБА_2 за ДКП від 06 вересня 2024 року № 7954/24/005225 та договором комісії, укладеними у СГ (ТСЦ 7141); 
-MERCEDES-BENZ SPRINTER 312 D 2874, (1998), №куз. НОМЕР_32 - 08 грудня 2023 року перереєстрований на нового власника БО "БФ "ЛЕОБУС" по ДКП № 7141/2023/4191701 від 08 грудня 2023 року, укладеним в ТСЦ (ТСЦ 7141). 29 серпня 2024 року знятий з обліку у зв`язку зі зміною державного органу реєстрації (ТСЦ 7141).
Водночас, 23.12.2025 позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту в межах ціни позову у розмірі - 556 320 грн. 57 коп. на рухоме майно, що належить ОСОБА_1 , а саме наступні транспортні засоби: 
- марка RENAULT, модель TRAFIC, об`єм двигуна 1995, колір сірий, рік виготовлення 2011, № кузов НОМЕР_5 , номер державної реєстрації: НОМЕР_6 ; 
- марка OPEL, модель VIVARO, об`єм двигуна 1995, колір чорний, рік виготовлення 2012, № кузов НОМЕР_7 , номер державної реєстрації: НОМЕР_8 ; 
- марка MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 316 CDI, об`єм двигуна 2143, колір білий, рік виготовлення 2021, № кузов НОМЕР_9 , номер державної реєстрації: НОМЕР_10 ; 
- марка MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 311 CDI, об`єм двигуна 2151, колір білий, рік виготовлення 2005, № кузов НОМЕР_11 , номер державної реєстрації: НОМЕР_12 ; 
- марка HUMMER, модель H3, об`єм двигуна 3464, колір бежевий, рік виготовлення 2005, № шасі НОМЕР_13 , номер державної реєстрації: НОМЕР_14 ; 
- марка MERCEDES-BENZ, модель 316 CDI, об`єм двигуна 2685, колір жовтий, рік виготовлення 2005, № кузов НОМЕР_15 , номер державної реєстрації: НОМЕР_16 ; 
- марка MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 311 CDI, об`єм двигуна 2685, колір зелений, рік виготовлення 2004, № кузов НОМЕР_17 , номер державної реєстрації: НОМЕР_18 ; 
- марка MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 313 CDI, об`єм двигуна 2148, колір сірий, рік виготовлення 2000, № кузов НОМЕР_19 , номер державної реєстрації: НОМЕР_20 ; 
- марка MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 316 CDI, об`єм двигуна 2685, колір білий, рік виготовлення 2004, № кузов НОМЕР_21 , номер державної реєстрації: НОМЕР_22 ; 
- марка MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 313 CDI, об`єм двигуна 2685, колір чорний, рік виготовлення 2004, № кузов НОМЕР_23 , номер державної реєстрації: НОМЕР_24 ; 
- марка MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 316 CDI, об`єм двигуна 2685, колір білий, рік виготовлення 2006, № кузов НОМЕР_25 , номер державної реєстрації: НОМЕР_26 ; 
- марка MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 311 CDI, об`єм двигуна 2148, колір білий, рік виготовлення 2000, № кузов НОМЕР_27 , номер державної реєстрації: НОМЕР_28 ; 
- марка MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 313 CDI, об`єм двигуна 2148, колір білий, рік виготовлення 2006, № кузов НОМЕР_29 , номер державної реєстрації: НОМЕР_30 . 
В обґрунтування своєї заяви від 23.12.2025 позивач вказує, що згідно відповіді Головного сервісного центру МВС №31/4417АЗ314502025 від 17 грудня 2025 (247794) року, а також виписки з УБКІ req2#001202062298, станом на 16 грудня 2025 року за відповідачем-2 зареєстровано транспортні засоби: марка RENAULT (р.в. 2011), марка OPEL, (р.в. 2012), марка MERCEDES-BENZ (р.в. 2021), марка MERCEDES-BENZ (р.в. 2005), марка HUMMER, (р.в. 2005), марка MERCEDES-BENZ (р.в. 2005), марка MERCEDES-BENZ (р.в. 2004), марка MERCEDES-BENZ (р.в. 2000), марка MERCEDES-BENZ (р.в. 2004), марка MERCEDES-BENZ (р.в. 2004), марка MERCEDES-BENZ, (р.в. 2006), марка MERCEDES-BENZ (р.в. 2000), марка MERCEDES-BENZ (р.в. 2006).
Позивач звертає увагу суду на те, що з відповіді Головного сервісного центру МВС №31/4417АЗ314502025 від 17 грудня 2025 року (247794) вбачається, що в період з 26 листопада 2025 року по 02 грудня 2025 року транспортні засоби: 
марка VOLKSWAGEN, модель LT 35, 2461, (2005), № кузов НОМЕР_33 - 29 листопада2025 року в ТСЦ 7141 на підставі договору дарування, укладеного в ТСЦ, № 7141/2025/5775715 від 29 листопада 2025 року, ТЗ перереєстрований на ОСОБА_3 - актуальний власник; 
марка MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 316 CDI, 2874, (2011), № кузов НОМЕР_34 - 26 листопада 2025 року в ТСЦ 7141 на підставі договору дарування, укладеного в ТСЦ, № 7141/2025/5767287 від 26 листопада 2025 року, ТЗ перереєстрований на ОСОБА_3 - актуальний власник; 
марка MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 313 CDI, 2148, (2000), № кузов НОМЕР_35 - 02 грудня 2025 року в ТСЦ 7141 на підставі договору дарування, укладеного в ТСЦ, № 7141/2025/5779679 від 02 грудня 2025 року, ТЗ перереєстрований на ОСОБА_3 (актуальний власник - ОСОБА_4 ), відчужені відповідачем на підставі безвідплатних договорів дарування ОСОБА_5, без подальшого погашення заборгованості. 
В зв`язку з чим, на думку заявника, існує реальна загроза, що вищевказане майно може бути відчужене іншим особам, а тому позивач звернувся до суду з відповідною заявою.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції погодився з доводами відповідача-2 стосовно того, що незважаючи на відчуження трьох з п`ятнадцяти транспортних засобів, кількість наявного у відповідачів рухомого та нерухомого майна є цілком достатнім для забезпечення солідарного виконання грошоовго зобовязання за договором та виконання рішення суду в майбутньому.
Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції передчасними та помилковими з огляду на таке.

Межі, мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови 
Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом. 
За змістом статті 136 ГПК України обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.
Частиною 1 статті 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. 
Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.
Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.
Системний аналіз положень частини 1 статті 136 і 137 ГПК України дає підстави дійти висновку, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у заяві про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви із застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені у частинах 2, 5, 6, 7 статті 137 ГПК України).
Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими Господарським процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.
Із матеріалів справи вбачається, що предметом заявленого позову є вимога майнового характеру про стягнення з Фізичної особи-підприємця Тиховода Ігора Дмитровича та ОСОБА_1 солідарно на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - 556 320 грн. 57 коп. боргу, а саме: 204 916 грн. 35 коп. - заборгованості за тілом кредиту, 15 143 грн. 69 коп. - заборгованості за процентами та 336 260 грн. 53 коп. - заборгованості перед державним бюджетом за зворотною вимогою за сплаченою гарантією, у зв`язку з неналежним виконанням кредитного договору №3226309533-КД-1 від 25 липня 2023 року та договору поруки №3226309533-ДП-1/2 від 25 липня 2023 року.
Отже, колегія суддів цілком погоджується із доводами скаржника, що виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо буде пов`язане з обставинами наявності у боржників присудженої до стягнення суми заборгованості.
Проаналізувавши вищевикладене, колегія суддів констатує, що вищевикладені обставини в сукупності достатньо обґрунтовано підтверджують припущення заявника про наявність обставин, що можуть утруднити захист прав заявника за наслідками подання позову, що унеможливить досягнення його мети звернення з таким позовом до суду - захисту порушених прав і інтересів позивача.
Також, дані висновки колегії суддів відповідають правовим висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 07 квітня 2025 року у справі №915/1386/24, (в якій Верховний Суд погодився з тим, що вжиття заходів забезпечення позову (про стягнення заборгованості, шляхом накладення арешту на грошові кошти та на майно в межах суми позову є адекватними та обґрунтованими заходами забезпечення позову, які відповідають меті їх застосування та перебувають у безпосередньому зв`язку з предметом позову та є співмірними з заявленими Позивачем вимогами, оскільки тимчасово унеможливлять розпорядження коштами та майном, на яке накладено арешт, і водночас спрямовані на запобігання ймовірним порушенням прав Позивача, забезпечуючи збалансованість інтересів сторін до вирішення спору по суті):
« 4.8. Вжиття заходів забезпечення позову відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України є правом суду, а за наявності відповідних виняткових обставин господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку підстав для забезпечення позову…
4.13. Суд додатково звертає увагу, що обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу…
4.19. Суд звертає увагу, що навіть у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість Відповідача в будь-який момент розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, та його майном є беззаперечною, що в майбутньому може утруднити виконання судового рішення, за умови якщо таке буде ухвалене на користь Позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін…
4.20. З огляду на вищевикладене Суд відхиляє доводи Скаржника щодо ненадання Позивачем доказів на підтвердження вимоги про накладення арешту на грошові кошти та майно. До того ж внаслідок арешту такі кошти та майно залишаються у власності Відповідача, проте знерухомлюються з метою недопущення їх виведення з рахунків боржника (відчуження) й уникнення виконання ним судового рішення у майбутньому. Крім того, такий захід скасовується у випадку ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позову.
4.21. В такий спосіб грошові кошти та майно залишаються у володінні та користуванні Відповідача, а можливість розпоряджатися ними тимчасово обмежується виключно щодо частини коштів, якої стосується спір. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 03.12.2020 у справі № 911/1111/20, від 21.01.2022 у справі № 910/5079/21.
4.22. З урахуванням викладеного колегія суддів зазначає, що запропоновані Позивачем та вжиті судом заходи забезпечення позову у цій справі не порушують та не обмежують права будь-яких осіб, у тому числі Відповідача, а лише встановлюють певні обмеження задля сприяння ефективному захисту прав Позивача в межах одного судового провадження без
додаткових звернень до суду…
4.26. За таких обставин доводи Скаржника про надмірність вжитих заходів забезпечення не спростовують висновків судів, оскільки арешт накладено на грошові кошти та майно ТОВ "Кристмас." виключно в межах ціни позову…
4.28. Так само не суперечить усталеній судовій практиці накладення судом арешту на майно Відповідача, оскільки, як виснувано у постанові Верховного Суду від 29.02.2024 у справі № 902/611/22, у разі наявності у відповідача нерухомого майна, але за неможливості встановлення достатності чи недостатності його вартості, накладення арешту на грошові кошти та рухоме майно відповідача забезпечить у майбутньому (у разі задоволення позову) задоволення суми позовних вимог у повному обсязі або її різниці у випадку недостатньої вартості арештованого нерухомого майна.
4.29. Як вбачається з матеріалів справи, суди попередніх інстанцій виснували, що за умови неможливості встановити обставину достатності чи недостатності грошових коштів, що належать Відповідачу та знаходяться/обліковуються на всіх його рахунках в усіх банківських установах, з метою забезпечення позову про стягнення суми позову є необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту як на грошові кошти Відповідача, так і на його майно в межах суми, яка була б достатньою для такого стягнення у випадку недостатності арештованих грошових коштів, тобто в межах різниці між сумами позову та арештованих грошових коштів.
4.30. Обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав Відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.03.2023 у справі № 905/448/22 та постановах Верховного Суду від 28.07.2023 у справі № 903/965/22, від 07.04.2023 у справі № 910/8671/22.
4.31. За таких обставин суди попередніх інстанцій правомірно відхилили доводи Відповідача стосовно того, що накладення арешту унеможливить здійснення ним господарської діяльності.
4.32. Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є для позивача додатковою гарантією того, що рішення суду у разі задоволення позову буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог. Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника. Така позиція викладена Верховним Судом у постанові від 07.11.2024 у справі № 915/538/24. 4.33. Крім того, подібні висновки про те, що у справах, де предметом спору є стягнення грошових коштів, накладення арешту на нерухоме майно є належним видом забезпечення позову, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18. В такий спосіб зазначені Скаржником підстави касаційного оскарження у вигляді неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду, сформованих у вказаній постанові, не підтвердилися.
4.34. З огляду на вищевикладене, враховуючи обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій в частині того, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та на майно Відповідача у разі недостатності таких коштів та в межах суми позову є адекватними та обґрунтованими заходами забезпечення позову, які відповідають меті їх застосування та перебувають у безпосередньому зв`язку з предметом позову та є співмірними з заявленими Позивачем вимогами, оскільки тимчасово унеможливлять розпорядження коштами та майном, на яке накладено арешт, і водночас спрямовані на запобігання ймовірним порушенням прав Позивача, забезпечуючи збалансованість інтересів сторін до вирішення спору по суті.
4.35. У свою чергу Відповідач не спростував наведених Позивачем доводів про необхідність вжиття заходів забезпечення позову.
4.36. При цьому Суд враховує, що заходи забезпечення вжито з обмеженням такого забезпечення ціною позову у цій справі.
4.37. В такий спосіб колегія суддів вважає вжиті господарськими судами заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти та майно Відповідача в межах суми позову обґрунтованими, адекватними та співмірними із заявленими позовними вимогами.
4.38. Доводи касаційної скарги наведеного висновку не спростовують, не узгоджуються з усталеними правовими позиціями Верховного Суду щодо застосовування положень статей 136-140 Господарського процесуального кодексу України, а тому колегію суддів відхиляються.».
Також, вищевикладені висновки суду апеляційної інстанції в повній мірі відповідає правовим висновкам, наведеним Верховним Судом в його Постанові від 03 березня 2023 року у справі № 905/448/22, а саме: «Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.
При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідачів, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власників, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.
Можливість накладення арешту на майно відповідачів, у порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є для позивача додатковою гарантією того, що рішення суду у разі задоволення позову буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог.
Висновки суду першої інстанції про достатність майна ґрунтуються на припущеннях, оскільки, у разі задоволення позову та до моменту ухвалення рішення і набрання ним чинності, відповідачі можуть відчужити усе своє майно на користь третіх осіб тому, що будь які обмеження щодо відчуження такого майна відсутні.
Як вже було зазначено, відповідач-1 здійснив перереєстрацію частини транспортних засобів, відповідач-2 також у період 26.11.2025 по 02.12.2025 здійснив відчуження (подарував) трьох транспортних засобів на користь близької (пов`язаної) особи, чим продемонстровано можливість безперешкодно здійснити перереєстрацію права власності на інших осіб, які не є учасниками цієї справи.
Укладаючи договір дарування, боржник не міг не знати, що заборгованість за кредитним договором не погашена, кредитні зобов`язання не виконані, банк має право задовольнити свої вимоги за рахунок майна відповідача, однак у разі відчуження майна, позивач не зможе виконати потенційне рішення суду про стягнення заборгованості.
Судом першої інстанції також не враховано, що ОСОБА_1 вже продемонстрував можливість відчужити нерухоме майно на користь інших осіб без погашення заборгованості, тому у разі чергової зміни власника майна під час розгляду справи по суті, позивач не зможе захистити свої права та інтереси, а ухвалене рішення суду буде невиконуваним.
Відхиляючи доводи відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів зазначає, що у постанові від 11.12.2023 по справі №904/1934/23 Верховний Суд звертає увагу на те, що: «У випадку подання позову про стягнення коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які зберігаються на його рахунках, так і відчужити майно, яке перебуває у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача.
За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін. 
За таких обставин, у разі звернення із позовом про стягнення грошових коштів, саме відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить в суду позивач, зокрема і ту обставину, що застосовані заходи забезпечення позову створять перешкоди його господарській діяльності. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.10.2022 у справі №905/446/22».
Проте, хоча відповідачами і не надано належних та допустимих доказів неспівмірності заходів забезпечення з предметом спору, проте, зважаючи на баланс інтересів сторін, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову, а саме у межах ціни позову в розмірі - 556 320,57 грн, накласти арешт на рухоме майно відповідачів. У частині щодо вжиття заходів забезепчення позову щодо накладення арешту на нерухоме майно відповідачів колегія суддів відмовляє.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ч.1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов до передчасних висновків щодо відсутності правових підстав для задоволення заяв про вжиття заходів забезпечення позову, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, з прийняттям нового рішення про часткове задоволення заяв Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про вжиття заходів забезпечення позову.

Розподіл судових витрат
У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського суду, розподіл сум судового збору здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України. 
Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 02.01.2026 по справі №925/1450/25 - задовольнити частково.
2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 02.01.2026 по справі №925/1450/25 - скасувати.
3. Прийняти нове рішення, яким заяви Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити частково.
4. У межах ціни позову в розмірі - 556 320,57 грн, накласти арешт:
-на рухоме майно, що належить ФОП Тиховоду Ігорю Дмитровичу (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме:
транспортний засіб - марка: LAND ROVER, модель RANGE ROVER EVOQUE, Об`єм двигуна 2179, колір червоний, рік виготовлення 2012, № куз. НОМЕР_2 , номер державної реєстрації: НОМЕР_3 ;
-на рухоме майно, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), а саме наступні транспортні засоби:
марка RENAULT, модель TRAFIC, об`єм двигуна 1995, колір сірий, рік виготовлення 2011, № куз. НОМЕР_5 , номер державної реєстрації: НОМЕР_6 ; 
марка OPEL, модель VIVARO, об`єм двигуна 1995, колір чорний, рік виготовлення 2012, № куз. НОМЕР_7 , номер державної реєстрації: НОМЕР_8 ;
марка MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 316 CDI, об`єм двигуна 2143, колір білий, рік виготовлення 2021, № куз. НОМЕР_9 , номер державної реєстрації: НОМЕР_10 ;
марка MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 311 CDI, об`єм двигуна 2151, колір білий, рік виготовлення 2005, № куз. НОМЕР_11 , номер державної реєстрації: НОМЕР_12 ;
марка HUMMER, модель H3, об`єм двигуна 3464, колір бежевий, рік виготовлення 2005, № шасі НОМЕР_13 , номер державної реєстрації: НОМЕР_14 ;
марка MERCEDES-BENZ, модель 316 CDI, об`єм двигуна 2685, колір жовтий, рік виготовлення 2005, № куз. НОМЕР_15 , номер державної реєстрації: НОМЕР_16 ;
марка MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 311 CDI, об`єм двигуна 2685, колір зелений, рік виготовлення 2004, № куз. НОМЕР_17 , номер державної реєстрації: НОМЕР_18 ;
марка MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 313 CDI, об`єм двигуна 2148, колір сірий, рік виготовлення 2000, № куз. НОМЕР_19 , номер державної реєстрації: НОМЕР_20 ;
марка MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 316 CDI, об`єм двигуна 2685, колір білий, рік виготовлення 2004, № куз. НОМЕР_21 , номер державної реєстрації: НОМЕР_22 ;
марка MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 313 CDI, об`єм двигуна 2685, колір чорний, рік виготовлення 2004, № куз. НОМЕР_23 , номер державної реєстрації: НОМЕР_24 ;
марка MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 316 CDI, об`єм двигуна 2685, колір білий, рік виготовлення 2006, № куз. НОМЕР_25 , номер державної реєстрації: НОМЕР_26 ;
марка MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 311 CDI, об`єм двигуна 2148, колір білий, рік виготовлення 2000, № куз. НОМЕР_27 , номер державної реєстрації: НОМЕР_28 ;
марка MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 313 CDI, об`єм двигуна 2148, колір білий, рік виготовлення 2006, № куз. НОМЕР_29 , номер державної реєстрації: НОМЕР_30 .
5. Матеріали оскарження ухвали Господарського суду Черкаської області від 02.01.2026 по справі №925/1450/25 повернути до Господарського суду Черкаської області.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 287 та 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст складено та підписано 04.06.2026.

Стягувачем за постановою про вжиття заходів забезпечення позову є:
Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ЄДРПОУ: 14360570)

Боржниками за постановою про вжиття заходів щодо забезпечення позову є:
ФОП Тиховод Ігор Дмитрович ( АДРЕСА_4 . РНОКПП НОМЕР_1 ).

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_5 . РНОКПП НОМЕР_4 ).

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко 

Судді В.В. Сулім

О.М. Гаврилюк