ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 р.	Справа № 440/12830/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Любчич Л.В.,
Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,
за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду та в режимі відео конференції адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.01.2026, головуючий суддя І інстанції: Р.І. Молодецький, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 19.01.26 по справі №440/12830/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України , Міністерства юстиції України   
про визнання протиправним та скасування подання, наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – Позивач, ОСОБА_1 , приватний виконавець, апелянт) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі – Відповідач 1, Департамент ДВС), Міністерства юстиції України (далі – Відповідач 2, Мін`юст), в якій просить суд:
- визнати протиправним та скасувати подання Департаменту ДВС від 12 серпня 2025 року № 115092/20.4.1/33-25 про зупинення діяльності приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л.;
- визнати протиправним та скасувати наказ Мін`юсту «Про зупинення діяльності приватного виконавця Скрипника В.Л.» №1995/7 від 16.09.2025, яким зупинена діяльність приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л., посвідчення № 0107, видане 27 жовтня 2017 року, строком на один місяць.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 08 січня 2026 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08 січня 2026 року та ухвалити постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт вказує на те, що складання відповідних актів зумовлено наявною в законодавстві прогалиною, адже механізм реалізації арештованого майна, визначений ч. 8 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», не визначає на підставі якого документа покупець арештованого майна боржника після сплати за придбане майно та після зняття виконавцем арешту з нього зможе оформити своє право власності, та водночас колізією, адже даний механізм не узгоджується із Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постанову КМУ від 7 вересня 1998 р. № 1388 (далі Порядок № 1388). 
Стверджує, що з метою недопущення порушення прав покупців транспортних засобів, було вжито заходів у вигляді видачі покупцям актів про проведені торги від 02.12.2021 ВП № 67202050.
Вважає, що відповідачами та судом першої інстанції як визнається факт законності проведеної в межах виконавчого провадження реалізації арештованого майна у відповідності до процедури, передбаченої ч. 8 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема продажу боржником, за погодженням зі стягувачем, в межах виконавчого провадження відповідних транспортних засобів на користь третіх осіб. відповідачами, так і ними не встановлено та не зазначено жодних негативних наслідків видачі відповідних актів, які визнаються відповідачами та судом першої інстанції «грубим порушенням».
Вважає, що Мін`юст та суд першої інстанції вбачають наявність порушення взагалі в різних діях приватного виконавця, адже визнавши наявність підстав для першого відкладення проведення виконавчих дій, суд фактично визнав правомірність як повернення суб`єкту оціночної діяльності – суб`єкту господарювання складеного ним звіту, так і зупинення вчинення дій щодо реалізації майна боржника у разі виникнення питань, пов`язаних з його оцінкою, хоча саме через ці дії Міністерство юстиції України виснувало, що постанови про відкладення проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 67202050 були винесені без наявності підстав, визначених частиною першою статті 32 Закону України «Про виконавче провадження».
Зазначає, що статтею 32 Закону України «Про виконавче провадження» не визначено вичерпний перелік підстав для відкладення проведення виконавчих дій, внаслідок яких виконавець має скористатися своїм правом на відкладення проведення виконавчих дій, а тому вважає власні дії з відкладення виконавчого провадження правомірними.
Додатково звернув увагу на тому, що протягом всього часу здійснення відкладення проведення виконавчих дій щодо проведення електронних торгів з реалізації транспортних засобів боржника, не було жодної скарги ані від боржника, ані від стягувача з цього приводу , ані від будь-яких інших осіб, а отже, і відсутні підстави вбачати порушення будь-чиїх прав в даному випадку та існування яких-небудь негативних наслідків відкладення проведення виконавчих дій..
Мін`юст не погодився з доводами апеляційної скарги та подав відзив на неї, у якому просив скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. Вказав на правомірності подання Департаменту ДВС від 12 серпня 2025 року № 115092/20.4.1/33-25 про зупинення діяльності приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л.; та наказу Мін`юсту «Про зупинення діяльності приватного виконавця Скрипника В.Л.» №1995/7 від 16.09.2025.
Департамент ДВС правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що не перешкоджає розгляду справи в силу приписів ч. 4 ст. 304 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).
Представник Департаменту ДВС в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення представника позивача, представника Міністерства юстиції України, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які сторони посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судовим розглядом встановлені такі обставини.
ОСОБА_1 є приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області, посвідчення № 0107, видане 27 жовтня 2017 року /а.с. 99 (зворот); т.1/.
На виконанні у приватного виконавця Скрипника В.Л. перебувало зведене виконавче провадження № 67208909 про стягнення з ТОВ «Експрес вантаж» на користь АТ «Полтава-банк» коштів, до складу якого входять виконавчі провадження:
- № 67201849 з примусового виконання наказу від 12.10.2021 № 875/2751/21, виданого Східним апеляційним господарським судом, про стягнення з ТОВ «Експрес вантаж» на користь АТ «Полтава-банк» 1135,00 грн судового збору (дата відкриття: 20.10.2021);
- № 67201962 з примусового виконання наказу від 12.10.2021 № 875/2751/21, виданого Східним апеляційним господарським судом, про стягнення з ТОВ «Експрес вантаж» на користь АТ «Полтава-банк» третейського збору в розмірі 21 965,64 грн (дата відкриття: 20.10.2021);
- № 67202050 з примусового виконання наказу від 12.10.2021 № 875/2751/21, виданого Східним апеляційним господарським судом, про стягнення з ТОВ «Експрес вантаж» на користь АТ «Полтава-банк» заборгованості у розмірі 3 893 127,63 грн (дата відкриття: 20.10.2021), що підтверджується постановою про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 20.01.2021 у ВП № 67202050 відомостями облікової картки на зведене виконавче провадження № 67208909 /а.с. 34, 37 (зворот); т.1/.
Приватним виконавцем Скрипником В.Л. 21.10.2021 у виконавчому провадженні № 67202050 винесена постанова про арешт майна боржника, якою накладено арешт на 29 транспортних засобів боржника /а.с. 38; т.1/, а саме: 
1) BODEX, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 (далі – транспортний засіб № 1);
2) MAN, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_4 (далі – транспортний засіб № 2);
3) OZGUL, реєстраційний номер НОМЕР_5 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_6 (далі – транспортний засіб № 3);
4) OZGUL, реєстраційний номер НОМЕР_7 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_8 (далі – транспортний засіб № 4);
5) MAN, реєстраційний номер НОМЕР_9 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_10 (далі – транспортний засіб № 5);
6) MAN, реєстраційний номер НОМЕР_11 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_12 (далі – транспортний засіб № 6); 
7) MEGA, реєстраційний номер НОМЕР_13 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_14 (далі – транспортний засіб № 7);
8) MEGA, реєстраційний номер НОМЕР_15 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_16 (далі – транспортний засіб № 8);
9) FLIEGL, реєстраційний номер НОМЕР_17 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_18 (далі – транспортний засіб № 9);
10) MAN, реєстраційний номер НОМЕР_19 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_20 (далі – транспортний засіб № 10);
11) BODEX, реєстраційний номер НОМЕР_21 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_22 (далі – транспортний засіб № 11); 
12) MEGA, реєстраційний номер НОМЕР_23 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_24 (далі – транспортний засіб № 12);
13) RENAULT, реєстраційний номер НОМЕР_25 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_26 (далі – транспортний засіб № 13);
14) BODEX, реєстраційний номер НОМЕР_27 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_28 (далі – транспортний засіб № 14);
15) MEGA, реєстраційний номер НОМЕР_29 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_30 (далі – транспортний засіб № 15);
16) MAN, реєстраційний номер НОМЕР_31 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_32 (далі – транспортний засіб № 16);
17) RENAULT, реєстраційний номер НОМЕР_33 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_34 (далі – транспортний засіб № 17);
18) MAN, реєстраційний номер НОМЕР_35 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_36 (далі – транспортний засіб № 18);
19) WIELTON, реєстраційний номер НОМЕР_37 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_38 (далі – транспортний засіб № 19);
20) MAN, реєстраційний номер НОМЕР_39 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_40 (далі – транспортний засіб № 20);
21) OZGUL, реєстраційний номер НОМЕР_41 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_42 (далі – транспортний засіб № 21);
22) MAN, реєстраційний номер НОМЕР_43 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_44 (далі – транспортний засіб № 22);
23) MAN, реєстраційний номер НОМЕР_45 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_46 (далі – транспортний засіб № 23);
24) MEGA, реєстраційний номер НОМЕР_47 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_48 (далі – транспортний засіб № 24); 
25) MAN, реєстраційний номер НОМЕР_49 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_50 (далі – транспортний засіб № 25); 
26) MAN, реєстраційний номер НОМЕР_51 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_52 (далі – транспортний засіб № 26); 
27) MAN, реєстраційний номер НОМЕР_53 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_54 (далі – транспортний засіб № 27);
28) MEGA, реєстраційний номер НОМЕР_55 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_56 (далі – транспортний засіб № 28);
29) OZGUL, реєстраційний номер НОМЕР_57 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_58 (далі – транспортний засіб № 29).
Згідно відомостей з Державного реєстру обтяжень рухомого майна транспортні засоби №№ 1, 3, 4, 5, 7, 10, 14, 15, 19, 21, 22, 23, 24, 25, 28, 29 перебували в обтяженні, яке зареєстроване 07.07.2020 за № 27920198, згідно договору застави від 07.07.2020 № 1077, обтяжувач: АТ «Полтава-Банк» /а.с. 41 (зворот); т.1/.
Транспортні засоби №№ 13, 17 перебували в обтяженні, зареєстрованому 15.07.2020 за № 27939589, згідно договору застави від 13.07.2020 № 22/20-ДЗ, обтяжувач: АТ «Креді Агріколь Банк» /а.с. 41; т.1/.
Постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 03.11.2021 приватним виконавцем накладено арешт на транспортні засоби №№ 2, 6, 8, 9, 11, 12, 16, 18, 20, 26, 27 /а.с. 43; т.1/.
Також 03.11.2021 приватним виконавцем винесена постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою накладено арешт на транспортні засоби №№ 13, 17 /а.с. 45-46; т.1/.
Крім цього 03.11.2021 приватним виконавцем винесена постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою накладено арешт на транспортні засоби №№ 1, 3, 4, 5, 7, 21, 24 /а.с. 47; т.1/. 
03.11.2021 приватним виконавцем винесена постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою накладено арешт на транспортні засоби №№ 10, 14, 15, 19, 22, 23, 25, 28, 29 /а.с. 49; т.1/.
05.11.2021 приватному виконавцю надійшла заява боржника – ТОВ «Експрес Вантаж» датована 04.11.2021 про недосягнення згоди щодо вартості арештованого майна, транспортних засобів: №№ 1, 3, 4, 5, 7, 10, 14, 15, 19, 21, 22, 23, 24, 25, 28, 29 /а.с. 71 (зворот); т.1/.
05.11.2021 приватним виконавцем у ВП № 67202050 винесена постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності – суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою призначено ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» в особі директора Скобкіна Д.С., який має сертифікат суб`єкта оціночної діяльності від 24.04.2020 № 336/20, виданого Фондом державного майна України у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу № 875/2751/21 виданого 12.10.2021 Східним апеляційним господарським судом. Попереджено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою призначено ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» в особі директора Скобкіна Д.С. про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого звіту з питань, що містяться в постанові.
З постановою суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» в особі директора Скобкіна Д.С. ознайомлений під підпис 05.11.2011 /а.с. 72 (зворот); т.1/.
12.11.2021 на адресу приватного виконавця надійшов звіт ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» від 09.11.2021 № 998 про вартість транспортних засобів №№ 1, 3, 4, 5, 7, 10, 14, 15, 19, 21, 22, 23, 24, 25, 28, 29 (далі – звіт про оцінку майна) /а.с. 232; т1/.
Приватним виконавцем Скрипником В.Л. 15.11.2021 до АТ «Креді Агріколь Банк» надісланий лист щодо надання згоди на реалізацію заставленого майна боржника (транспортні засоби №№ 13, 17) /а.с. 50; т. 1/.
АТ «Креді Агріколь Банк» листом від 22.11.2021 повідомив приватного виконавця Скрипника В.Л. про надання згоди на реалізацію заставного майна боржника та про залишок заборгованості боржника /а.с. 55 (зворот); т.1/.
На адресу приватного виконавця Скрипника В.Л. 16.11.2021 надійшла заява боржника щодо надання згоди на реалізацію транспортних засобів №№ 2, 6, 8, 9, 11, 12, 13, 16, 17, 18, 20, 26, 27 відповідно до частини восьмої статті 26 Закону № 1404 /а.с. 51; т. 1/.
12.11.2021 за № 32043 приватним виконавцем направлено ТОВ «Експрес Вантаж» та АТ «Полтава-банк» повідомлення про визначення вартості майна //а.с. 75; т.1/. 
Приватним виконавцем Скрипником В.Л. 17.11.2021 до АТ «Полтава-банк» надісланий лист щодо надання згоди на реалізацію транспортних засобів боржника /а.с. 54 (зворот); т.1/. 
Листом від 18.11.2021 АТ «Полтава-банк» повідомив приватного виконавця Скрипника В.Л. про надання згоди на реалізацію транспортних засобів /а.с. 54; т.1/.
На адресу приватного виконавця Скрипника В.Л. 01.12.2021 надійшли заява ТОВ «Арендатор Групп» про згоду придбати транспортні засоби №№ 2, 6, 8, 9, 11, 12, 16, 18, 20, 26, 27 за загальною ціною 310 000,00 гривень, а також заява ОСОБА_2 про згоду придбати транспортні засоби №№ 13, 17 за загальною ціною 190 000,00 гривень /а.с. 56, 58; т.1/.
На рахунок приватного виконавця Скрипника В.Л. 01.12.2021 від АТ «Арендатор Групп» надійшли кошти в сумі 310 000,00 гривень та 02.12.2021 від ОСОБА_2 в сумі 190 000 гривень /а.с. 58 (зворот), 60 (зворот); т.1/.
02.12.2021 приватним виконавцем у виконавчому провадженні № 67202050 складено 13 актів про проведення торгів, на підтвердження факту реалізації транспортних засобів №№ 2, 6, 8, 9, 11, 12, 13, 17, 16, 18, 20, 26, 27 /а.с. 61-67; т.1/.
07.12.2021 приватним виконавцем у виконавчому провадженні № 67202050 винесена постанова про зняття арешту з майна, якою знято арешт з транспортних засобів №№ 2, 6, 8, 9, 11, 12, 13, 17, 16, 18, 20, 26, 27 /а.с. 239; т.1/.
Згідно відомостей вебсайту державного підприємства «СЕТАМ» приватним виконавцем передано на реалізацію транспортні засоби №№ 1, 3, 4, 5, 7, 10, 14, 15, 19, 21, 22, 23, 24, 25, 28, 29 (лоти № 503839, 503851, 503812, 503738, 504736, 505310, 504737, 504731, 503881, 503869, 504121, 505313, 505315, 503882,505304, 50390) /а.с. 76-77; т.1/.
Сторонами не заперечується та обставина, що перші торги з реалізації транспортних засобів №№ 1, 3, 4, 5, 7, 10, 14, 15, 19, 21, 22, 23, 24, 25, 28, 29 не відбулись (протоколи від 30.12.2021), у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.
На адресу приватного виконавця 04.01.2022 надійшов лист ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» від 31.12.2021 вихідний № 172 про повернення на доопрацювання звіту про оцінку майна в зв`язку з виявленими недоліками в Звіті про оцінку майна № 998 від 09.11.2021 /а.с. 78 (зворот); т.1/. 
Листом від 04.01.2022 вихідний № 4 приватним виконавцем звіт про оцінку майна № 998 від 09.11.2021 повернутий ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» на доопрацювання.
04.01.2022 приватним виконавцем у виконавчому провадженні № 67202050 винесена постанова про відкладення проведення виконавчих дій, якою відкладено проведення електронного аукціону по лотах № 505310, 504737, 504736, 503905, 504731, 506176, 506178, 506179, 506175, 505313, 506183, 504121, 505315, 503882, 506182, 505304 з реалізації майна боржника /а.с. 79; т.1/. 
У мотивувальній частині цієї постанови приватним виконавцем зазначено, що звіт про оцінку майна в матеріалах виконавчого провадження відсутній. 
У подальшому з зазначених підстав постанови про відкладення проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 67202050 виносились приватним виконавцем 19.01.2022, 01.02.2022, 14.02.2022, 13.07.2022, 13.07.2022, 13.07.2022, 13.07.2022, 18.07.2022, 01.08.2022, 15.08.2022, 29.08.2022, 26.09.2022, 12.10.2022, 01.11.2022, 15.11.2022, 28.11.2022, 12.12.2022, 26.12.2022, 06.01.2023, 23.01.2023, 06.02.2023, 20.02.2023, 07.03.2023, 21.03.2023, 04.04.2023, 17.04.2023, 01.05.2023, 16.05.2023, 30.05.2023, 13.06.2023, 27.06.2023, 07.07.2023, 21.07.2023, 07.08.2023, 21.08.2023, 04.09.2023, 18.09.2023, 02.10.2023, 16.10.2023, 30.10.2023, 13.11.2023, 27.11.2023, 11.12.2023, 25.12.2023, 08.01.2024, 22.01.2024, 05.02.2024, 19.02.2024, 04.03.2024, 18.03.2024, 01.04.2024, 15.04.2024, 29.04.2024, 13.05.2024, 27.05.2024, 10.06.2024, 24.06.2024, 08.07.2024, 22.07.2024, 05.08.2024, 19.08.2024, 02.09.2024, 16.09.2024, 30.09.2024, 14.10.2024, 28.10.2024, 11.11.2024, 25.11.2024, 09.12.2024, 21.01.2025, 03.02.2025 /а.с. 68-251; т.2, а.с. 1-47; т.3/.
На листи приватного виконавця від 23.05.2022, 16.06.2022, 17.08.2022 адресовані ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» про стан доопрацювання звіту про оцінку майна № 998 від 09.11.2021, суб`єктом оціночної діяльності, призначеним для участі у виконавчому провадженні, 23.05.2022, 17.06.2022 06.10.2022 надано відповіді, в яких з посиланням на те, що ТПП України засвідчила форс-мажорі обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, звіт про оцінку майна не доопрацьований, спрогнозувати точну дату завершення доопрацювання звіту № 998 від 09.11.2021 неможливо /а.с. 81, 83 (зворот), 84; т.1/.
На підставі постанови Господарського суду Полтавської області від 03.10.2024 у справі № 917/110/22, якою визнано ТОВ «Експрес вантаж» банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, 11.02.2025 приватним виконавцем Скрипником В.Л. у виконавчому провадженні № 67202050 винесена постанова про зняття арешту з майна, відповідно до якої припинені електронні торги по лотам № 505310, 504737, 504736, 503905, 504731, 506176, 506178, 506179, 506175, 505313, 506183, 504121, 505315, 503882, 506182, 505304 /а.с. 89-90; т.1/.
На розгляді у Мін`юсті перебували звернення арбітражного керуючого Борових І.А. від 12.04.2025, від 24.04.2025, щодо неправомірних дій приватного виконавця при здійсненні зведеного виконавчого провадження № 67208909 /а.с. 214-216/.
01.05.2025 за № 61802/63260-33-25/20.4.1 Департамент ДВС відповідно до абзацу третього пункту 1 розділу V Порядку проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, звернувся до приватного виконавця В.Скрипника з запитом щодо надання інформації та копій документів з пропозицією надати матеріали зведеного виконавчого провадження № 67208909 та пояснення, що стосуються зазначених запитів /а.с. 12; т.1/.
Листом від 07.05.2025 за № 22118 приватним виконавцем Скрипником В.Л. Департаменту ДВС надані пояснення по зведеному виконавчому провадженню № 67208909, до яких додані копії матеріалів /а.с. 13-20; т.1/.
12.08.2025 Департаментом ДВС за підписом директора Департаменту підготовлене та надіслано до Дисциплінарної комісії приватних виконавців Подання № 115092/20.4.1/33-25 про зупинення діяльності приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л., прохальна частина якого містить пропозицію погодити подання про зупинення діяльності приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. строком на один місяць на підставі підпункту 4 пункту 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» /а.с. 20 (зворот)-25; т.1/.
Листом від 13.08.2025 за № 39539 приватним виконавцем Скрипником В.Л. надані додаткові пояснення членам Дисциплінарної комісії приватних виконавців по зведеному виконавчому провадженню № 67208909 /а.с. 26-28; т. 1/.
16.09.2025 Міністерством юстиції України підготовлений та виданий Наказ № 1995/7 «Про зупинення діяльності приватного виконавця Скрипника В.Л.», яким відповідно до підпункту 4 пункту 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», яким зупинена діяльність приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л., посвідчення № 0107, видане 27 жовтня 2017 року, строком на один місяць /а.с. 28 (зворот)-33; т.1/.
Не погодившись із правомірністю висновків перевірки дотримання приватним виконавцем вимог законодавства щодо примусового виконання рішень під час виконання ним професійних обов`язків на підставі відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження та виданими за її наслідками Поданням Департаменту ДВС від 12.08.2025 № 115092/20.4.1/33-25 про зупинення діяльності приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. (далі - Подання) та Наказом Міністерства юстиції України від 16.09.2025 № 1995/7 «Про зупинення діяльності приватного виконавця ОСОБА_1 » (далі - Наказ), позивач звернувся до суду з цим позовом, у якому просить визнати зазначені Подання та Наказ протиправними та скасувати їх.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що подання Департаменту ДВС від 12 серпня 2025 року № 115092/20.4.1/33-25 про зупинення діяльності приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. та наказ Мін`юсту «Про зупинення діяльності приватного виконавця Скрипника В.Л.» №1995/7 від 16.09.2025 прийняті в межах повноважень, на підставі та у спосіб, визначений чинним законодавством.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі – Закон № 1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до статті 2 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону № 1404-VІІІ).
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 2 червня 2016 року № 1403-VIII (далі – Закон № 1403-VIII).
Статтею 1 Закону № 1403-VIII передбачено, що примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону № 1403-VIII правовою основою діяльності органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є Конституція України, цей Закон, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, інші закони, нормативно-правові акти, прийняті на їх виконання.
Відповідно до статті 3 Закону № 1403-VIII встановлено, що завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.
Згідно зі статтею 4 Закону № 1403-VIII діяльність органів державної виконавчої служби та приватних виконавців здійснюється з дотриманням принципів: 1) верховенства права; 2) законності; 3) незалежності; 4) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 5) обов`язковості виконання рішень; 6) диспозитивності; 7) гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними засобами; 8) розумності строків виконавчого провадження; 9) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.
Державний виконавець та приватний виконавець повинні здійснювати свою професійну діяльність сумлінно, не розголошувати в будь-який спосіб професійну таємницю, поважати інтереси стягувачів, боржників, третіх осіб, не принижувати їхню гідність.
Відповідно до частини 1 статті 5 Закону № 1403-VIII державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону.
Статтею 17 Закону № 1403-VIII передбачені повноваження Міністерства юстиції України при здійсненні державного регулювання діяльності приватного виконавця, згідно із пунктами 8, 10, 11 частини першої якої, Міністерство юстиції України, зокрема, здійснює контроль за діяльністю приватних виконавців та визначає порядок здійснення контролю за діяльністю приватного виконавця; вводить в дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення; зупиняє та припиняє право на здійснення діяльності приватного виконавця.
Відповідно до частини 1 статті 34 Закону № 1403-VIII контроль за діяльністю приватного виконавця здійснюється Міністерством юстиції України шляхом проведення планових і позапланових перевірок у порядку, встановленому Міністерством юстиції України.
Статтею 37 Закону № 1403-VIII встановлено, що приватний виконавець несе за свої рішення, дії чи бездіяльність та завдану третім особам шкоду адміністративну чи кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, установлених законом, а також дисциплінарну відповідальність у порядку, встановленому цим Законом.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що спірні подання та наказ про зупинення діяльності приватного виконавця відповідач обґрунтовує виявленим порушенням вимог законодавства щодо примусового виконання рішень, зокрема, враховуючи, що складання виконавцем акту про проведені торги при реалізації майна боржником не передбачено Законом та іншими нормативно-правовими актами зазначає, що при складанні у виконавчому провадженні № 67202050 актів про проведені торги від 02 грудня 2021 року приватним виконавцем порушено вимоги частини першої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження».
Як судами першої та апеляційної інстанції встановлено зі змісту оскаржуваних позивачем подання та наказу, під час проведення Департаментом ДВС відповідно до розділу V Порядку № 3284/5 перевірки діяльності позивача, серед іншого було встановлено, що на адресу приватного виконавця Скрипника В.Л. 01.12.2021 надійшли заява ТОВ «Арендатор Групп» про згоду придбати транспортні засоби №№ 2, 6, 8, 9, 11, 12, 16, 18, 20, 26, 27 за загальною ціною 310 000,00 гривень, а також заява ОСОБА_2 про згоду придбати транспортні засоби №№ 13, 17 за загальною ціною 190 000,00 гривень. На депозитний рахунок приватного виконавця Скрипника В.Л. 01.12.2021 від АТ «Арендатор Групп» надійшли кошти в сумі 310 000,00 гривень, які перераховані як витрати виконавчого провадження, основна винагорода приватного виконавця та на рахунок АТ «Полтава-банк». 02.12.2021 на депозитний рахунок приватного виконавця від ОСОБА_2 надійшли кошти в сумі 190 000 гривень, з яких 172000,00 грн перераховано заставодержателю АТ «Креді Агріколь Банк», 18000 – перераховані стягувачу АТ «Полтава-банк» та як основна винагорода приватного виконавця. При цьому, з відомостей Системи було встановлено, що 02.12.2021 приватним виконавцем у виконавчому провадженні № 67202050 складено 13 актів про проведення торгів, у яких зазначено про те, що приватним виконавцем проведено реалізацію транспортних засобів №№ 2, 6, 8, 9, 11, 12, 13, 17, 16, 18, 20, 26, 27. Надалі 07.12.2021 приватним виконавцем у зведеному виконавчому провадженні № 67208909 винесена постанова про зняття арешту з майна, якою знято арешт з транспортних засобів №№ 2, 6, 8, 9, 11, 12, 13, 17, 16, 18, 20, 26, 27.
Отже, не заперечуючи правомірність здійснення реалізації майна боржника у виконавчому провадженні № 67202050 відповідно до частини 8 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі – Закон № 1404-VIII), згідно з мотивуванням Подання та наказу Мін`юсту, враховуючи, що положеннями частини восьмої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено складання виконавцем, у разі реалізації боржником майна відповідно до цієї статті акту про проведені торги, складання у виконавчому провадженні № 67202050 приватним виконавцем Скрипником В.Л. 02.12.2021 13 актів про проведення торгів, у яких зазначено, що ним проведено реалізацію транспортних засобів №№ 2, 6, 8, 9, 11, 12, 13, 17, 16, 18, 20, 26, 27 за твердженням суб`єкта владних повноважень є порушенням вимог частини першої статті 13 Закону № 1404-VІІІ, оскільки складання виконавцем акту про проведені торги при реалізації майна боржником не передбачено Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Стосовно встановленого порушення приватним виконавцем вимог законодавства щодо примусового виконання рішень під час виконання ним професійних обов`язків, зокрема вимог частини першої статті 13 Закону № 1404-VІІІ, колегія суддів зазначає таке.
Аналіз наведених приписів ч. 2 ст. 19 Конституції України, Закону № 1404-VІІІ, Закону № 1403-VIII та інших нормативно правових актів дає підстави для висновку, що приватний виконавець, як суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти 
Вимога ч. 2 ст.19 Конституції України втілює засадничу складову принципу законності, відповідно до якої суб`єктам владних повноважень дозволено робити тільки те, на що їх прямо уповноважує закон. Ця конституційна норма вимагає дотримуватися приписів Закону як підстави для вчинення суб`єктом владних повноважень активних дій. Закон, своєю чергою, визначає, описує, який юридичних факт чи їх сукупність повинні бути наявними для того, щоб у владного суб`єкта виникли повноваження діяти тим чи іншим чином. Будь-яка діяльність та будь-яке рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності таких юридичних фактів, визначених законом, буде проявом свавільності.
Конструкція "в межах повноважень" у розумінні ст. 19 Конституції України стосується обсягу повноважень і вказує на необхідність суб`єкту владних повноважень діяти виключно в тих межах, на які їх уповноважили Конституція та закони України. Це означає, що суб`єктам владних повноважень заборонено вчиняти будь-які дії або приймати будь-які рішення, можливість вчинення чи прийняття яких прямо не передбачена в тексті закону для певного випадку. Будь-які такі рішення або дії будуть проявом свавільності.
Тобто як державному так і приватному виконавцю заборонено вчиняти будь-які дії або приймати будь-які рішення, можливість вчинення чи прийняття яких прямо не передбачена в тексті закону для певного випадку. 
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Отже визначення правомірності складання позивачем Актів про проведені торги в контексті спірних правовідносин потребує аналізу законодавства, що визначає основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) приватними виконавцями чинного на момент виникнення відповідних правовідносин, зокрема положень, які регулюють початок примусового виконання рішення.
За диспозицією норми частини першої статті 13 Закону № 1404-VІІІ під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до пункту 6 Розділу I Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5) та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802 (далі - Інструкція), під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених указаним Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з абзацами першим, другим і четвертим пункту 8 Інструкції актом є документ, що підтверджує певні встановлені факти або події. Текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин, де в констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції.
З викладеного вбачається, що в розумінні вказаних приписів чинного законодавства акт є самостійним документом, який складається виконавцем у випадках, передбачених Законом 1404-VІІІ та іншими нормативно-правовими актами за фактом виконання певних дій або настання подій та відповідно підтверджує такі факти або події.
Відтак питання наявності у приватного виконавця повноважень на прийняття рішень шляхом складення актів постає у взаємозв`язку з передбаченням такого права Законом № 1404-VIII та іншими нормативно-правовими актами.
Тобто складання Актів про проведені торги повинно кореспондуватись із відповідним повноваженням, наданим приватному виконавцю чинними нормативно-правовими актами.
Так, відповідачі, не заперечуючи правомірність здійснення приватним виконавцем Скрипником В.Л. реалізації майна боржника у виконавчому провадженні № 67202050 відповідно до частини 8 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, згідно з мотивуванням подання та наказу Міністерства юстиції, дійшли висновку, що приватним виконавцем Скрипником В.Л. при складанні 13 Актів про проведення торгів, порушено вимоги частини першої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки складання виконавцем акту про проведені торги при реалізації майна боржником не передбачено Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Колегія суддів зауважує, що алгоритм дій виконавця, які мав вчинити приватний виконавець визначені частиною восьмою статті 26 Закону № 1404-VIII, відповідно до якої, у разі якщо при відкритті виконавчого провадження виконавцем накладено арешт на майно боржника, боржник за погодженням із стягувачем має право передати йому таке майно або реалізувати його та передати кошти від його реалізації стягувачу в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. У разі продажу майна боржника покупець повинен внести кошти за придбане майно на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Після передачі майна стягувачу або внесення покупцем коштів на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця арешт з проданого майна боржника знімається за постановою виконавця.
Аналіз наведеної правової норми дає підстави для висновку, що наслідком реалізації боржником за погодженням із стягувачем майна, на яке при відкритті виконавчого провадження накладено арешт, та передачі коштів від його реалізації стягувачу в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом, і які покупець повинен внести на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, є зняття за постановою виконавця арешту з проданого майна боржника. 
Вчинення приватним виконавцем інших дій та прийняття інших рішень, окрім винесення постанови про зняття арешту з проданого майна боржника, нормою частини восьмої статті 26 Закону № 1404-VIII не передбачено, а тому виходить за межі повноважень приватного виконавця та порушує вимоги як ч. 2 ст. 19 Конституції України так і профільного законодавства. 
Відтак вказані в оскаржуваних поданні та наказі обставини порушення приватним виконавцем вимог частини першої статті 13 Закону № 1404-VІІІ при складанні у виконавчому провадженні № 67202050 актів про проведені торги від 02 грудня 2021 року, знайшли своє підтвердження матеріалами справи.
Стосовно порушення у виді повернення суб`єкту оціночної діяльності – суб`єкту господарювання складеного ним звіту, зупинення вчинення дій щодо реалізації майна боржника, у разі виникнення питань, пов`язаних з його оцінкою, та винесення постанови про відкладення проведення виконавчих дій винесені приватним виконавцем у виконавчому провадженні № 67202050 без наявності підстав, колегія суддів зазначає таке.
Порядок визначення вартості, оцінки майна боржника визначено статтею 57 Закону № 1404-VІІІ. 
Частиною третьою статті 57 Закону № 1404-VІІІ встановлено, що у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. Згідно з частиною шостою статті 57 Закону № 1404, звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.
Відповідно до статті 20 Закону № 1404 про залучення суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання для оцінки майна виконавець виносить постанову. Суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання зобов`язаний надати письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем. За недостовірну чи не об`єктивну оцінку майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання несе відповідальність у порядку, встановленому законом, а оцінювач – кримінальну відповідальність, про що він має бути попереджений виконавцем. 
05.11.2021 приватним виконавцем у ВП № 67202050 винесена постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності – суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою призначено ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи».
05.11.2021 приватним виконавцем у ВП № 67202050 винесена постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності – суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою призначено ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» /а.с. 72 (зворот); т.1/.
12.11.2021 на адресу приватного виконавця надійшов звіт ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» від 09.11.2021 № 998 про вартість транспортних засобів №№ 1, 3, 4, 5, 7, 10, 14, 15, 19, 21, 22, 23, 24, 25, 28, 29 (далі – звіт про оцінку майна) /а.с. 232; т1/.
12.11.2021 за № 32043 приватним виконавцем направлено ТОВ «Експрес Вантаж» та АТ «Полтава-банк» повідомлення про визначення вартості майна /а.с. 75; т.1/.
Як вбачається з викладеного вище порядку правового регулювання відносин у сфері здійснення визначення вартості майна боржника у виконавчому провадженні, встановленого наведеними вище нормами Закону України № 1404-VIII, відсутність згоди боржника та стягувача з результатами визначення вартості чи оцінки майна надає їм право оскаржити такі результати у судовому порядку.
Сторонами не надано суду доказів відсутності згоди боржника та стягувача з результатами визначення вартості чи оцінки майна, а так само доказів оскарження учасниками виконавчого провадження таких результатів у судовому порядку.
Згідно відомостей вебсайту державного підприємства «СЕТАМ» приватним виконавцем передано на реалізацію транспортні засоби №№ 1, 3, 4, 5, 7, 10, 14, 15, 19, 21, 22, 23, 24, 25, 28, 29 (лоти № 503839, 503851, 503812, 503738, 504736, 505310, 504737, 504731, 503881, 503869, 504121, 505313, 505315, 503882,505304, 50390) /а.с. 76-77; т.1/.
Сторонами не заперечується та обставина, що перші торги з реалізації транспортних засобів №№ 1, 3, 4, 5, 7, 10, 14, 15, 19, 21, 22, 23, 24, 25, 28, 29 не відбулись (протоколи від 30.12.2021), у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.
Водночас на адресу приватного виконавця 04.01.2022 надійшов лист ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» від 31.12.2021 вихідний № 172 про повернення на доопрацювання звіту про оцінку майна в зв`язку з виявленими недоліками в Звіті про оцінку майна № 998 від 09.11.2021, в якому суб`єкт оціночної діяльності – суб`єкт господарювання зазначив, що «в ході внутрішньої перевірки звітів про оцінку майна, що були виконані суб`єктом оціночної діяльності ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» в період з 01 листопада 2021 року по 30 грудня 2021 року, виявлено недоліки в Звіті про оцінку майна № 998 від 09.11.2021 (КТЗ, що були описані таарештовані приватним виконавцем Скрипник В.Л.) у ТОВ «Експрес Вантаж», оскільки виявлені помилки в цілому могли вплинути на кінцевий результат оцінки, прохання повернути звіт на доопрацювання з метою подальшого використання його результатів згідно призначення» /а.с. 78 (зворот); т.1/. 
Листом від 04.01.2022 вихідний № 4 приватним виконавцем звіт про оцінку майна № 998 від 09.11.2021 повернутий ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» на доопрацювання.
Правові засади здійснення оцінки майна визначає Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». 
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. 
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку. 
Частиною першою статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що звіт про оцінку майна є документом складеним, зокрема, в електронному вигляді з дотриманням законодавства про електронні довірчі послуги, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності – суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. 
Статтею 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачена можливість рецензування звіту про оцінку майна, яке відповідно до змісту положень частини першої цієї статті здійснюється, зокрема, на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, а також за власної ініціативи суб`єктом оціночної діяльності. 
При цьому законодавством не передбачено повернення суб`єкту оціночної діяльності – суб`єкту господарювання складеного ним звіту на доопрацювання. 
Однак, 04.01.2022 приватним виконавцем у виконавчому провадженні № 67202050 винесена постанова про відкладення проведення виконавчих дій, якою відкладено проведення електронного аукціону по лотах № 505310, 504737, 504736, 503905, 504731, 506176, 506178, 506179, 506175, 505313, 506183, 504121, 505315, 503882, 506182, 505304 з реалізації майна боржника /а.с. 79; т.1/. 
У мотивувальній частині цієї постанови приватним виконавцем зазначено, що звіт про оцінку майна в матеріалах виконавчого провадження відсутній.
Також згідно з повідомленням, розміщеним на вебсайту державного підприємства «СЕТАМ» у зв`язку із введенням на території України правового режиму воєнного стану та відповідними причинами аукціони, які проходять в системі OpenMarket-СЕТАМ 24.02.2022 зупинено /а.с. 76; т.2/.
20.05.2022 на вебсайті державного підприємства «СЕТАМ» розміщено оголошення про поновлення загально з 23.05.2022 проведення 1405 електронних аукціонів у системі OpenMarket-СЕТАМ з реалізації арештованого та конфіскованого майна /а.с. 79; т.2/.
Відповідно до статті 32 Закону № 1404-VIII за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів. Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову.
Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що її застосування виконавцем пов`язане з існуванням певних обставин що перешкоджають проведенню виконавчих дій перелік яких не є вичерпним, або інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами наданими їм Законом 1404-VIII; таке відкладення можливе як за власною ініціативою виконавця так і за заявою стягувача чи боржника; установлення та оцінювання таких обставин належить до повноважень виконавця, а відкладення проведення виконавчих дій є його правом а не обов`язком; таке рішення має бути обґрунтованим.
Так, суд першої інстанції дійшов висновку, що не заперечувалося відповідачами, що 04.01.2022 у виконавчому провадженні № 67202050 постанову про відкладення проведення виконавчих дій, якою відкладено проведення електронного аукціону по лотах № 505310, 504737, 504736, 503905, 504731, 506176, 506178, 506179, 506175, 505313, 506183, 504121, 505315, 503882, 506182, 505304 з реалізації майна боржника, приватний виконавець Скрипник В.Л. діяв в межах своїх повноважень.
Разом з цим, колегія суддів враховує, що позивач протягом трьох років продовжував виносити постанови про відкладення проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 67202050: 19.01.2022, 01.02.2022, 14.02.2022, 13.07.2022, 13.07.2022, 13.07.2022, 13.07.2022, 18.07.2022, 01.08.2022, 15.08.2022, 29.08.2022, 26.09.2022, 12.10.2022, 01.11.2022, 15.11.2022, 28.11.2022, 12.12.2022, 26.12.2022, 06.01.2023, 23.01.2023, 06.02.2023, 20.02.2023, 07.03.2023, 21.03.2023, 04.04.2023, 17.04.2023, 01.05.2023, 16.05.2023, 30.05.2023, 13.06.2023, 27.06.2023, 07.07.2023, 21.07.2023, 07.08.2023, 21.08.2023, 04.09.2023, 18.09.2023, 02.10.2023, 16.10.2023, 30.10.2023, 13.11.2023, 27.11.2023, 11.12.2023, 25.12.2023, 08.01.2024, 22.01.2024, 05.02.2024, 19.02.2024, 04.03.2024, 18.03.2024, 01.04.2024, 15.04.2024, 29.04.2024, 13.05.2024, 27.05.2024, 10.06.2024, 24.06.2024, 08.07.2024, 22.07.2024, 05.08.2024, 19.08.2024, 02.09.2024, 16.09.2024, 30.09.2024, 14.10.2024, 28.10.2024, 11.11.2024, 25.11.2024, 09.12.2024, 21.01.2025, 03.02.2025 /а.с. 68-251; т.2, а.с. 1-47; т.3/, з тих саме підстав без жодного додаткового обґрунтування.
На листи приватного виконавця від 23.05.2022, 16.06.2022, 17.08.2022 адресовані ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» про стан доопрацювання звіту про оцінку майна № 998 від 09.11.2021, суб`єктом оціночної діяльності, призначеним для участі у виконавчому провадженні, 23.05.2022, 17.06.2022 06.10.2022 надано відповіді, в яких з посиланням на те, що ТПП України засвідчила форс-мажорі обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, звіт про оцінку майна не доопрацьований, спрогнозувати точну дату завершення доопрацювання звіту № 998 від 09.11.2021 неможливо /а.с. 81, 83 (зворот), 84; т.1/.
При цьому, у цих листах не наведено фактичної неможливості ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» та не надано доказів неможливості виконати свої зобов`язання належним чином з огляду на військову агресію - надати доопрацюваний звіт. 
Разом з цим, колегія суддів вважає, що відповідач слушно зауважив, що відповідно до частини шостої статті 57 Закону № 1404 звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Тобто повернутий 04.01.2022 приватним виконавцем звіт № 998 від 09.11.2021 був дійсним до 09.05.2022. 
Проте, після спливу цього строку приватний виконавець продовжував виносити постанови про відкладення виконавчих дій без обґрунтування реальної неможливості вчиняти виконавчі дії та без повідомлення про заходи, які вчинив виконавець з метою усунення відповідних перешкод.
Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та доводами Мін`юсту про безпідставне відкладення приватним виконавцем у цьому виконавчому провадженні проведення виконавчих дій у продовж трьох років, що свідчить про порушення ним принципів та засад обов`язковості виконання рішень та розумності строків виконавчого провадження, передбачених пунктами 5, 8 частини першої статті 4 Закону № 1403, пунктами 2, 7 частини першої статті 2 Закону № 1404-VІІІ. 
Стосовно твердження апелянта про недоведеність грубого порушення вимог законодавства щодо примусового виконання рішень, колегія суддів зазначає таке.
Частиною першою, пунктом 2 частини третьої, частинами четвертою, сьомою статті 34 Закону № 1403-VIII визначено, що контроль за діяльністю приватного виконавця здійснюється Міністерством юстиції України шляхом проведення планових і позапланових перевірок у порядку, встановленому Міністерством юстиції України.
Відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року № 228, саме Мін`юст є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику, державну політику з питань, зокрема, у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів.
Підпунктом 83-25 пункту 4 вказаного Положення визначено, що Мін`юст відповідно до покладених на нього завдань здійснює відповідно до закону державне регулювання діяльності приватного виконавця.
Отже, на Мін`юст покладено превентивну функцію, зокрема щодо організації і контролю відповідно до законодавства державного регулювання діяльності приватних виконавців та у разі необхідності притягнення їх до відповідальності.
27 липня 2022 року прийнятий Закон України № 2455-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо діяльності приватних виконавців та примусового виконання судових рішень, рішень інших органів (посадових осіб) у період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2455-IX), який набрав чинності 25 серпня 2022 року. Вказаним нормативно-правовим актом були внесені зміни, зокрема, у Закон № 1403-VIII.
Згідно із підпунктами 3, 4 пункту 6-1 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1403-VIII під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», планові та позапланові перевірки діяльності приватних виконавців не проводяться.
Діяльність приватного виконавця може бути зупинена строком на один місяць на підставі наказу Міністерства юстиції України за поданням керівника структурного підрозділу Міністерства юстиції України, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері примусового виконання рішень, погодженим не менше ніж п`ятьма членами Дисциплінарної комісії, у разі виявлення ознак грубого порушення (мотивоване обґрунтування грубості порушення визначається у тексті наказу) приватним виконавцем вимог законодавства щодо примусового виконання рішень під час виконання ним професійних обов`язків.
Відповідно до пунктів 1, 2 розділу V Порядку проведення перевірок у період дії воєнного стану структурний підрозділ Міністерства здійснює перевірку дотримання приватним виконавцем вимог законодавства щодо примусового виконання рішень під час виконання ним професійних обов`язків на підставі відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження.
У разі виявлення ознак грубого порушення приватним виконавцем вимог законодавства щодо примусового виконання рішень структурний підрозділ Міністерства готує подання про зупинення діяльності приватного виконавця строком на один місяць на підставі підпункту 4 пункту 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», яке підписує керівник структурного підрозділу Міністерства.
У поданні обов`язково мають бути зазначені обставини, установлені структурним підрозділом Міністерства, з посиланням на джерела інформації (відомості автоматизованої системи виконавчого провадження, звернення учасника виконавчого провадження або іншої особи, інформація отримана від приватного виконавця тощо), зміст виявлених порушень з посиланням на відповідні норми нормативно-правових актів.
Подання про зупинення діяльності приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня його підписання надсилається на електронні адреси всіх членів Дисциплінарної комісії приватних виконавців для погодження.
У разі погодження подання про зупинення діяльності приватного виконавця не менше ніж п`ятьма членами Дисциплінарної комісії приватних виконавців структурний підрозділ Міністерства готує проєкт наказу про зупинення діяльності приватного виконавця на підставі підпункту 4 пункту 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» з мотивованим обґрунтуванням грубості порушення.
Наказ про зупинення діяльності приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня його видання надсилається приватному виконавцю, діяльність якого зупинена, адміністратору автоматизованої системи виконавчого провадження, організатору електронних аукціонів, аукціонів за фіксованою ціною, операторам електронних майданчиків, підключених до електронної торгової системи, в якій здійснюються земельні торги.
Відомості про зупинення діяльності приватного виконавця вносяться до Єдиного реєстру приватних виконавців України.
Отже, під час дії воєнного стану на території України, незважаючи на те, що законодавець не передбачив проведення планових та позапланових перевірок діяльності приватних виконавців, однак це не вказує на заборону здійснення Міністерством, як головним очільником діяльності приватних виконавців, здійснення заходів контролю, перевірки дотримання приватним виконавцем вимог законодавства щодо примусового виконання рішень під час виконання ним професійних обов`язків на підставі відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження, шляхом проведення моніторингу відомостей з автоматизованої системи виконавчого провадження.
У разі виявлення ознак вчинення приватним виконавцем грубого порушення вимог законодавства щодо примусового виконання рішень, Мін`юст може застосувати стягнення у вигляді зупинення його діяльності на один місяць. При цьому, визначення ознак грубого порушення законодавства приватним виконавцем, є дискреційним повноваженням членів Дисциплінарної комісії та Мін`юсту.
Такий висновок щодо застосування положень підпункту 4 пункту 6-1 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1403-VIII, у взаємозв`язку із пунктами 1, 2 розділу V Порядку проведення перевірок сформований Верховним Судом у постанові від 08 квітня 2025 року у справі № 380/12053/23, який враховується судами в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України.
Посилання апелянта на відсутність скарг сторін виконавчого провадження є безпідставним, оскільки моніторинг проводився, у тому числі з підстав скарг арбітражного керуючого Борових І.А.
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що під час розгляду цієї справи знайшли своє підтвердження обставини про порушення приватним виконавцем вимог пунктів 3, 5, 8 частини першої статті 4, частини першої статті 13 Закону, частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 № 1404-VІІІ, пунктів 2, 5, 8 частини першої статті 4 Закону № 1403-VIII, які викладені в поданні Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 12 серпня 2025 року № 115092/20.4.1/33-25 та наказі Міністерства юстиції України «Про зупинення діяльності приватного виконавця Скрипника В.Л.» №1995/7 від 16.09.2025, а надані позивачем пояснення наведеного не спростовують, суд констатує, що у суб`єкта владних повноважень – Міністерства юстиції України виникли підстави для застосування до приватного виконавця такого виду відповідальності, як зупинення діяльності приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л., посвідчення № 0107, видане 27 жовтня 2017 року, строком на один місяць.
Ухвалюючи це судове рішення колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п. 41) щодо якості судових рішень.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України (п. 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи зазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття цього судового рішення.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
Враховуючи результат розгляду цієї справи, у суду відсутні підстави для розподілу та перерозподілу судових витрат, відповідно до присів ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08 січня 2026 року по справі №440/12830/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Л.В. Любчич	
Судді	   	О.В. Присяжнюк   О.А. Спаскін   	
Повний текст постанови складено 07.05.2026.