ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" травня 2026 р. Справа№ 925/433/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Сотнікова С.В.
суддів: Пантелієнка В.О. 
Остапенка О.М. 

за участю секретаря судового засідання Макухи О.А.,
розглянувши апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області
на ухвалу Господарського суду Черкаської області 
від 19.03.2026 (суддя Дорошенко М.В.)
у справі № 925/433/25
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Технології анкерного кріплення"
до Приватного підприємства "Єврохім Одеса" (код 41947764)
про банкрутство,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 19.03.2026 частково задоволено заяву Головного управління ДПС у Черкаській області від 17.02.2026 №1116/5/23-00-13-04-04; визнано грошові вимоги Головного управління ДПС у Черкаській області в сумі 671301 грн, в тому числі:
1) 6656 грн вимоги першої черги задоволення;
2) 664645 грн вимоги третьої черги задоволення.
Відхилено грошові вимоги Головного управління ДПС у Черкаській області в сумі 66464,60 грн.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, 31 березня 2026 року Головне управління ДПС у Черкаській області звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду в Черкаській області від 19.03.2026 у справі № 925/433/25 в частині відмови у задоволенні грошових вимог шостої черги та прийняти нову ухвалу, якою визнати у повному обсязі заявлені грошові вимоги Головного управління ДПС у Черкаській області на загальну суму 737765,60 грн, з яких включити, зокрема, до 6 черги задоволення вимог кредиторів заборгованість по штрафним санкціям в сумі 66464,60 грн.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги Головне управління ДПС у Черкаській області посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, зокрема статей 41, 45 Кодексу України з процедур банкрутства (КУзПБ), статей 14, 58 Податкового кодексу України (ПК України), а також порушення норм процесуального права щодо повного та всебічного дослідження обставин справи (стаття 236 ГПК України). 
Податковий орган наголошує, що грошові зобов`язання боржника з ПДВ утворилися за період до 20.06.2025 (зокрема, за липень 2022, вересень, грудень 2024 та січень 2025 років) внаслідок недобросовісного виконання обов`язку щодо повноти заповнення податкових декларацій. Датою вчинення правопорушення, за яке передбачено штраф, є дата граничного терміну сплати цих податків боржником. Відтак, право нарахувати штрафні санкції виникло у контролюючого органу ще до відкриття провадження у справі про банкрутство, тобто до моменту введення мораторію.
Скаржник зазначає, що суд першої інстанції формально підійшов до оцінки доказів, посилаючись лише на те, що податкові повідомлення-рішення (ППР) були складені після введення мораторію (11.07.2025 та 15.07.2025). Апелянт вказує, що самі по собі ППР є лише формою документального оформлення вже існуючих податкових зобов`язань та штрафів. Спираючись на правову позицію Великої Палати Верховного Суду (постанова від 15.12.2020 у справі № 904/1693/19) та Касаційного господарського суду (постанова від 17.01.2024 у справі № 903/51/20), скаржник наголошує: для кваліфікації вимог як конкурсних вирішальним є саме момент виникнення податкового обов`язку (перший день несплати податку), а не строк його документального фіксування чи виконання. Оскільки правопорушення відбулися до 20.06.2025, ці штрафні санкції є конкурсними вимогами та підлягають включенню до шостої черги.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2026 відкрито апеляційне провадження у справі №925/433/25 за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Черкаській області; розгляд справи призначено на 19.05.2026.
Представники учасників справи в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та місце засідання суду були повідомлені належним чином. 
Враховуючи, що неявка представників не перешкоджає апеляційному розгляду справи, колегія суддів ухвалила розглянути справи без участі представників учасників справи, за наявними матеріалами.
В судовому засіданні 19.05.2026 суд підписав скорочену постанову (вступну та резолютивну частини).
Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Провадження у справах про банкрутство (неплатоспроможність) регулюється Кодексом України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України. 
За визначеннями ст. 1 КУзПБ грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України;
кредитор - юридична або фізична особа, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; 
забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; 
конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; 
поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.
Мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію (частина перша статті 41 цього Кодексу).
Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, зокрема не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій (частина третя статті 41 КУзПБ).
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Черкаської області від 20.06.2025 відкрито провадження у справі № 925/433/25 про банкрутство Приватного підприємства "Єврохім Одеса".
17.02.2026 Головне управління ДПС у Черкаській області звернулось із заявою з грошовими вимогами до боржника на суму 737765,60 грн, в тому числі: 
6656 грн (витрати по сплаті судового збору) вимоги першої черги задоволення;
664645 грн (донараховане податкове зобов`язання) вимоги третьої черги задоволення;
66464,60 грн (штрафні санкції) вимоги шостої черги задоволення.
Згідно з актом камеральної перевірки податкової звітності від 03.06.2025 №7900/23-00-04-03-01/41947764 встановлено заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 182246 грн у червні 2022 року.
Згідно з актом документальної позапланової виїзної перевірки від 06.06.2025 №7931/23-00-07-06-02/41947764 встановлено заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 482399 грн (у липні 2022 року в сумі 128770 грн, у вересні 2024 року в сумі 98000 грн, у грудні 2024 року в сумі 126410 грн). 
На підставі зазначених актів перевірки, були прийняті податкові повідомлення-рішення про донарахування податкового зобов`язання і застосовано штрафні санкції.
За податковим повідомленням-рішенням №0120670403 від 11.07.2025 донараховано зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 182246 грн та в сумі 18224,60 грн за штрафними санкціями;
За податковим повідомленням-рішенням №12310/23-00-07-06-01 від 15.07.2025 донараховано зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 482399 грн та 48240 грн за штрафними санкціями.
Частково задовольняючи заяву Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання грошових вимог до боржника, суд першої інстанції виходив з того, що для цілей кваліфікації кредиторських вимог контролюючого органу як конкурсних чи поточних у розумінні КУзПБ визначальним є саме момент фактичного виникнення податкового обов`язку, а не дата його документального оформлення чи узгодження за результатами перевірок.
Дослідивши матеріали справи, зокрема акт камеральної перевірки податкової звітності від 03.06.2025 №7900/23-00-04-03-01/41947764 та акт документальної позапланової виїзної перевірки від 06.06.2025 №7931/23-00-07-06-02/41947764, суд встановив, що правопорушення та заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість (ПДВ) були вчинені боржником у конкретних звітних (податкових) періодах, а саме: червні 2022 року, липні 2022 року, вересні 2024 року та грудні 2024 року.
Суд зазначив, що моментом виникнення грошових вимог податкового органу за вказані періоди є перший день несплати боржником податку, який настав одразу за останнім днем граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 статті 203 Податкового кодексу України для подання відповідної податкової декларації з ПДВ за кожен із цих періодів. Місцевий господарський суд наголосив, що виникнення цих вимог пов`язане саме з настанням зазначених строків, а не з днем подальшого узгодження податкових зобов`язань за результатами винесення податкових повідомлень-рішень контролюючого органу.
Встановивши, що моменти виникнення обов`язку зі сплати податку за всіма зазначеними податковими періодами настали до 20.06.2025 - дня відкриття провадження у справі №925/433/25 про банкрутство боржника, суд дійшов висновку про конкурсний характер цих вимог.
З огляду на це, суд першої інстанції визнав обґрунтованими та конкурсними заявлені Головним управлінням ДПС у Черкаській області грошові вимоги в частині основного податкового зобов`язання з ПДВ на суму 182 246 грн та на суму 482 399 грн (всього у загальній сумі 664 645 грн), оскільки вони виникли до моменту порушення провадження у справі про банкрутство, та включив їх до реєстру вимог кредиторів.
Відмовляючи у визнанні грошових вимог у частині нарахованих штрафних санкцій на загальну суму 66 464,60 грн (які складаються із сум 18 224,60 грн та 48 240 грн), суд першої інстанції зазначив, що з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство боржник перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс його юридичних правовідносин, зокрема і з кредиторами, а одним із ключових наслідків відкриття провадження є введення мораторію на задоволення вимог кредиторів. 
Згідно з частиною третьою статті 41 КУзПБ, протягом дії мораторію не нараховується неустойка (штраф, пеня) та не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій.
Із посиланням на правові висновки Великої Палати Верховного Суду (постанова від 16.09.2020 у справі № 826/3106/18) і Касаційного адміністративного суду (постанова від 23.10.2019 у справі № 2340/4157/18), суд першої інстанції вказав, що заборона на застосування фінансових санкцій стосується тих грошових та податкових зобов`язань, термін виконання яких настав до дня введення мораторію (тобто конкурсних вимог), і не поширюється лише на поточні зобов`язання боржника, які виникли після відкриття провадження. На загальних підставах за поточними зобов`язаннями боржник відповідає лише до моменту визнання його банкрутом.
Спираючись на власні висновки про те, що основні податкові зобов`язання з ПДВ у загальній сумі 664 645 грн виникли за податкові періоди 2022 та 2024 років (тобто до відкриття провадження у справі про банкрутство - 20.06.2025) та є суто конкурсними, суд першої інстанції констатував, що на них у повному обсязі поширюється дія введеного мораторію.
З огляду на це, суд першої інстанції дійшов висновку, що Головне управління ДПС у Черкаській області неправомірно вжило заходи щодо притягнення боржника до відповідальності та нарахувало штрафні санкції в сумі 66 464,60 грн за податкові правопорушення, які мали місце до відкриття провадження у справі про банкрутство. Оскільки нарахування фінансових санкцій на конкурсну заборгованість у процедурі розпорядження майном прямо заборонено законом, суд першої інстанції визнав ці вимоги безпідставними та відмовив у їх визнанні та включенні до реєстру вимог кредиторів.
Колегія суддів погоджується з такими обґрунтованими висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити, що штрафні (фінансові) санкції були застосовані контролюючим органом за результатами виявленого податкового правопорушення та донарахування основного податкового зобов`язання. Тобто право на застосування штрафу у контролюючого органу та відповідно обов`язок зі сплати такого штрафу як міри відповідальності за вчинене порушення виник у боржника саме з моменту документального виявлення та фіксації цього порушення контролюючим органом, а не з моменту, коли таке правопорушення було фактично вчинене боржником.
У цьому випадку контролюючий орган нарахував штрафні санкції на конкурсні податкові зобов`язання (що виникли до дня відкриття справи про банкрутство) безпосередньо під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів. Оскільки положення частини третьої статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства встановлюють пряму заборону на нарахування неустойки (штрафу, пені) та застосування інших фінансових санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань, на які поширюється мораторій, такі дії Головного управління ДПС у Черкаській області є неправомірними, а заявлені вимоги в частині штрафів у сумі 66 464,60 грн - безпідставними.
Доводи апеляційної скарги не спростовують наведених вище висновків, у зв`язку з чим підлягають відхиленню.
Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Оскільки доводи апеляційної скарги відхилені судом при апеляційному розгляді справи, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції від 19.03.2026 у справі № 925/433/25 належить залишити без змін.
Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст. 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд 
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 19.03.2026 у справі № 925/433/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повна постанова складена та підписана 26.05.2026. 

Головуючий суддя С.В. Сотніков 

Судді В.О. Пантелієнко

О.М. Остапенко