Справа № 761/38902/25 
Провадження №: 2/752/8303/26 

РІШЕННЯ 
Іменем України

23.06.2026 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді - Кирильчук І.А.
при секретарі судового засідання - Сінчук І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання у приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулось до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 06 березня 2024 року № 157321021 у загальному розмірі 62 250,01 грн, яка складається із: 15 000 грн - заборгованість по тілу кредиту, 47 250,01 грн - заборгованість по процентам, а також понесені судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 06 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 157321021, який вчинено в електронній формі та підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором.
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язання відповідно до договору виконало у повному обсязі, надало позичальникові грошові кошти у розмірі 6 083 000 грн, шляхом переказу на банківську карту відповідача через банк провайдер. У подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума кредиту становить 15 000 грн. Відповідач взятих на себе зобов`язань за кредитним договором не виконав.
28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» (далі - ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01. 
У подальшому, між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до договору факторингу уклали додаткову угоду, в якій договір факторингу викладено у новій редакції.
Зазначає, що договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року встановлено, що під правом вимоги розуміються всі права грошових вимог клієнта (право кредитора) до боржників (відповідача) по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому.
Право вимоги за кредитним договором від 06 березня 2024 року № 157321021 перейшло до ТОВ «Таліон-Плюс» 16 квітня 2024 року відповідно до підписання сторонами реєстру прав вимоги № 280.
У подальшому, 27 лютого 2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27/0225-01, за умовами якого право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», відповідно до реєстру прав вимоги від 27 лютого 2025 року № 1.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просить позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2025 року матеріали цивільної справи за позовною заявою ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором передано на розгляд до Голосіївського районного суду міста Києва. 
У порядку автоматизованого розподілу справ між суддями позовну заяву передано на розгляд судді Кирильчук І.А.
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 03 березня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Роз`яснено сторонам їхні процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено процесуальні строки.
Ухвала суду про відкриття провадження із копією позовної заяви з додатками направлялася на зареєстровану адресу відповідача та адресу, яка зазначена у позовній заяві, однак всі конверти повернулися із відміткою «адресат відсутній».
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року 
у справі № 24/260-23/52-б).
Суд, який комунікує з учасником за допомогою повідомлених ним засобів, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення (див; постанови Верховного Суду від 20 січня 2023 року у справі № 465/6147/18, від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19, від 30 листопада 2022 року у справі № 725/486/22).
Клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзивів на позовну заяву до суду не надходило.
Позивач у позовній заяві просив розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Копія ухвали суду про відкриття провадження у справі була отримана позивачем в електронному суді.
Відповідно до положень частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків.
Судом установлено, що 06 березня 2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 157321021 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписано відповідачем шляхом використання одноразового ідентифікатора, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до пункту 2.1. договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, у розмірі кредитного ліміту на суму 15 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користуванням кредиту відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Кредитодавець надає позичальникові перший транш за договором у сумі 
6 083 грн 06 березня 2024 року, що є датою надання кредиту (пункт 2.3 договору).
Згідно із пунктом 2.4. договору другий та решта траншів з договором надаються позичальникові протягом дисконтного періоду кредитування на умовах, передбачених цим договором. 
У пунктах 7.2-7.3. договору зазначено, що в обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше протягом тридцяти календарних днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії договору у порядку, передбаченому пунктом 11.1 договору; дострокового припинення дії договору, в порядку передбаченому пунктом 9.1.1.2. або пунктом 9.1.1.7 договору. Кінцева дата повернення кредиту - 05 квітня 2029 року. 
Пунктом 8.3. договору кредитної лінії передбачено, що базова процентна ставка складає 2,50 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 912, 50 відсотків річних.
У пункті 8.4. договору кредитної лінії зазначено, що для суми кредиту отриманої за першим траншем, що вказана у пункті 2.3. договору, за перші 7 днів дисконтного періоду та без повного дострокового повернення всієї суми кредиту протягом дисконтного періоду, орієнтовна загальна вартість кредиту складе 7 147 грн 56 коп. та буде включати у себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 1 064 грн 56 коп. та суму кредиту у розмірі 6 083 грн 10 коп. Орієнтовна реальна річна процентна ставка з припущення користування кредитом протягом дисконтного періоду зі сплатою процентів за базовою ставкою, розрахована згідно методики Національного банку України, складе 448 733,60 відсотків річних. Денна процентна ставка, для вказаних у цьому пункті умов, розраховується наступним чином: (загальні витрати: 1 064 грн 56 коп.) / сума першого траншу: 6 083 грн) / (строк дисконтного періоду: 7 днів) х 100% = 2,50 відсотків у день. Денна процентна ставка за весь строк дії цього договору з припущення про отримання коштів у розмірі максимального розміру кредитного ліміту, передбаченого у пункті 2.1. договору, розраховується за наступною методикою: (загальні витрати за користування всією сумою кредитного ліміту за весь строк дії договору: 684 750 грн) / (кредитний ліміт: 15 000 грн ) строк дії договору: 1 826 днів) х 100% = 2,50 відсотків в день.
Відповідно до пунктів 8.5.1. та 8.5.2. за період від дати видачі першого траншу до 13 березня 2024 року (включно) розрахунок витрат за кредитом здійснюється за процентною ставкою 1,98 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним, що становить 722,70 відсотків річних. У разі якщо позичальник вчинить описані у пункті 3.2. договору дії щодо продовження Дисконтного періоду (ініціює пролонгацію) один або декілька разів, за період з наступного дня після 13 березня 2024 року розрахунок витрат за кредитом здійснюється за ставкою 1,98 відсотків в день від суми кредиту за кожний день користування ним, що становить 721,41 (сімсот двадцять одна цілих сорок ?на сотих) відсотків річних, У разі здійснення позичальником двох та більше пролонгацій, Кредитодавець має право зменшити розмір Індивідуальної процентної ставки у наступних періодах пролонгації.
Згідно із пунктом 8.6. договору кредитної лінії за умови повного дострокового погашення всієї суми кредиту за всіма отриманими траншами протягом 14 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду кредитування, для суми кредиту за першим траншем, що вказана у пункті 2.3. договору, за перші 7 (сім) днів дисконтного періоду орієнтовна загальна вартість кредиту складе 6 926 грн 08 коп. та буде включати у себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 843 грн 08 коп. та суму кредиту у розмірі 6 083 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, складе 86 851,39 відсотків річних, при цьому загальна вартість першого траншу за кредитом у процентному вираженні за строк дисконтного періоду складає 113,85 % від суми першого траншу. Денна процентна ставка, для вказаних у цьому пункті умов, розраховується наступним чином: (загальні витрати: 843 грн 08 коп.) / (сума першого траншу: 6 083 грн 00 коп.) / (строк дисконтного періоду: 7 днів) х 100% = 1,98 відсотків в день. 
Відповідно до пункту 12.4. договору кредитної лінії сторони погодили, що за користування грошовими коштами після закінчення строку дії договору чи його дострокового розірвання позичальник зобов`язаний сплачувати на користь кредитодавця проценти за користування чужими грошовими коштами за ставкою 912,50 % річних. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні частини другої статті 625 Цивільного кодексу України.
Пунктом 14.1. договору кредитної лінії передбачено, що невід`ємною частиною цього договору є правила та паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір. Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua.
Згідно з пунктом 14.2. договору кредитної лінії від 25 лютого 2025 року сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем з приводу укладення цього договору в якості підписів сторін використовується електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Під час виконання цього договору, для цілей ініціювання отримання нових траншів чи пролонгацій, сторони використовують логін та пароль від особистого кабінету, в якості простого електронного підпису позичальника у розумінні Закону України «Про електронні довірчі послуги».
Як вбачається з пунктів 14.8.-14.9. договору кредитної лінії позичальник засвідчує, що умови цього договору є розумними, справедливими, добросовісними та не містять дисбалансу прав та обов`язків кредитодавця та позичальника. Сторони засвідчують, що укладення цього договору відповідає вільному волевиявленню сторін, жодна із сторін не знаходиться під впливом тяжких обставин, не помиляється стосовно обставин, що мають суттєве значення (природа договору, права та обов`язки сторін, інші умови договору), та умови договору є взаємовигідними для кожної із сторін.
Зазначений договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором APFH, відправленим 06 березня 2024 року 14:45:49 на номер телефону відповідача та введений 06 березня 2024 року 14:48:47.
Крім того, відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 9557, відправленим 06 березня 2024 року 14:45:49 на номер його телефону НОМЕР_1 , який введений 06 березня 2024 року 14:48:47, підписано паспорт споживчого кредиту продукту «Смарт» до договору 06 березня 2024 року№ 157321021, в якому зазначені умови кредитування. 
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти у розмірі 6 083 грн та 8 917 грн ОСОБА_1 на його банківську карту № НОМЕР_2 , що у свою чергу, є доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», що вбачається із платіжних доручень від 06 березня 2024 року.
Однак відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів за договором 06 березня 2024 року № 157321021 належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку позивача становить - 62 250, 1 грн, яка складається із: 15 000 грн - заборгованість по тілу кредиту; 47 250,01 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом.
Відповідно до частин першої та третьої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно зі статтею 1078 ЦК предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Для розмежування прав грошової вимоги, що може відступатися на підставі договору факторингу обрано різні критерії. Зокрема, для: (а) наявної вимоги - це строк платежу; (б) майбутньої вимоги - це момент виникнення. Різність критеріїв, які покладені в виокремлення видів, створює складнощі у розумінні як наявної, так і майбутньої вимоги.
Наявна вимога - це право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (частина перша статті 1078 ЦК). Втім очевидно, що строк платежу визначає не існування, а тільки можливість здійснення права грошової вимоги. І, звісно, що наявні грошові вимоги не вичерпуються тими, строк платежу яких настав. Оскільки якщо зробити протилежний висновок, то в категорію майбутніх вимог слід віднести будь-які інші права грошової вимоги, навіть ті які існують в зобов`язанні, але їх здійснення залежить від настання умови чи спливу строку. Саме тому до наявних вимог потрібно віднести й «недозрілі» грошові вимоги. «Недозріла» вимога - це різновид наявної вимоги, тобто право грошової вимоги, можливість здійснення якого залежить від настання умови чи спливу строку платежу. Як наслідок наявна та недозріла вимога існують до або в момент укладення договору факторингу.
Майбутня вимога - це право грошової вимоги, що виникне в майбутньому (частина перша статті 1078 ЦК), тобто майбутніми мають кваліфікуватися такі права грошової вимоги, що «з`явилися» із тих чи інших договорів, укладених після договору факторингу.
У договорі факторингу необхідно індивідуалізувати право грошової вимоги. Наявна та «недозріла» вимоги мають бути визначені в договорі факторингу з максимальним ступенем конкретності, яка б забезпечувала можливість виокремити такі вимоги від інших вимог клієнта в момент укладення договору факторингу. Для наявної та «недозрілої» вимоги, оскільки вони існують на час укладення договору факторингу, індивідуалізація може полягати, зокрема, у вказівці предмета (розміру чи обсягу вимоги), суб`єктів (як активного - кредитора, так і пасивного - боржника), підстави виникнення (наприклад, договір поставки).
Майбутня вимога має піддаватися індивідуалізації не пізніше, аніж в момент її виникнення. Тобто майбутня вимога повинна мати потенційну властивість для ідентифікації в момент її виникнення. До цього часу майбутня вимог хоча б якось має пов`язуватися із клієнтом (див: постанову Верховного Суду від 07 січня 2026 року у справі № 727/2790/25).
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).
Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним) (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2025 року у справі № 183/4256/21).
28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося відступити ТОВ «Таліон Плюс» зазначені у відповідних реєстрах вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату на умовах, визначених цим договором.
31 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, за умовами якої договір факторингу викладено в новій редакції. 
У пункті 1.3 договору факторингу від 28 листопада 2018 року, який викладено у новій редакції відповідно до додаткової угоди № 26 від 31 грудня 2020 року, про те, що під правом вимоги розуміється всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому.
27 лютого 2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27/0225-01, за умовами якого право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», відповідно до реєстру прав вимоги від 27 лютого 2025 року № 1.
Відповідно до Реєстру божників від 27 лютого 2025 до договору факторингу від 27 лютого 2025 року № 27/0225-01, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 157321021 від 06 березня 2024 року на загальну суму 62 250,01 грн.
Отже, вбачається, що, укладаючи договір відступлення прав вимоги, сторони обумовили умову, яка полягає у тому, що передача права вимоги здійснюється на підставі Реєстру прав вимог, які є невід`ємним додатком до договору відступлення прав вимоги, у якому зазначено перелік кредитних договорів та боржників за ними.
Умови зазначеного договору відступлення прав вимоги передбачали можливість передачі права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Такі умови договору не суперечать нормам чинного законодавства та в установленому законом порядку судом недійсними не визнавалися, а отже, виходячи із презумпції правомірності правочину, є правомірними, тобто такими, що породжують певні цивільні права та обов`язки.
Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно з правовою позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.
Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі 
№ 6-979цс15, висловлена позиція, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитороа не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Враховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу, який прийняв права вимоги до боржника, в тому числі і відповідача за договором факторингу не повернуті, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Тому, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом (за тілом кредиту), що складає 15 000 грн є такими, що підлягають задоволенню.
У свою чергу, з боку відповідача не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача, а також у відповідності до вимог статті 81 ЦПК України жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо наявної заборгованості за тілом кредиту.
Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Стосовно вимог позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками у загальному розмірі 47 250,01 грн, з цього приводу суд зазначає про наступне.
Так, як вже зазначалось, умовами кредитного договору від 06 березня 
2024 року, позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором.
Проценти за користування кредитом нараховуються на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, з дня видачі кредиту до дати фактичного повного повернення кредиту, протягом строку визначеного договором.
З огляду на викладене, сума заборгованості по відсоткам є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача.
Водночас відповідачем не було надано жодних доказів виконання зобов`язань, в тому числі доказів невірного нарахування виниклої суми заборгованості.
Окрім того, суд звертає увагу, що незгода відповідача із розрахунком заборгованості не позбавляє його можливості, на підтвердження своїх доводів, надати свій контррозрахунок.
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду
від 07 червня 2023 року у справі № 234/3840/15. У вказаній постанові Верховний Суд зазначив, що непогодження (незгода) з розрахунком, наданим позивачем, не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі.
Враховуючи те, що позичальник (відповідач) не виконав умови договору та не повернув у встановлений строк отримані кошти, продовжує ними користуватися, то з урахуванням наведеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками у загальному розмірі47 250, 01 грн, які передбачені умовами кредитного договору.
Отже, суд звертає увагу, що між позивачем та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит, умовами якого передбачено та встановлено проценти за користування кредитними коштами, з чим погодився відповідач підписуючи вказаний договір (з усіма їхніми умовами).
Так, з наявних матеріалів справи вбачається, що відсотки нараховані первісними кредиторами, з боку позивача з моменту отримання права вимоги до відповідача, не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій, відсотки нараховані у відповідності до умов вищевказаного договору, розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору.
З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 взяті не себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк кошти не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість за договором від 06 березня 2024 року № 157321021 у загальному розмірі 62 250,01 грн, що підлягає стягненню з відповідача.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли підтвердження під час судового розгляду справи, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.
Враховуючи, що судом позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у сумі 3 028 грн.
На підставі викладеного, керуючись статями 12,13,81,133,141,259,263-265,354 ЦПК України, суд,
у х в а л и в:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 157321021 від 06 березня 2024 року у розмірі 62 250 (шістдесят дві тисячі двісті п`ятдесят) грн 01 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 3 028 грн (три тисячі двадцять вісім) грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ЄДРПОУ:35625014, адреса: 01032, місто Київ, вул. Симона Петлюри, 30.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення суду виготовлено 23 червня 2026 року.
Суддя І.А. Кирильчук