Справа № 361/7596/25
Провадження № 2/361/2746/25 

Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
12.06.26

12 червня 2026 р. м.Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі – 
головуючої судді - Писанець Н.В., 
при секретарі – Михальовій М.В., 
представника позивача – Корнієнко Р.А.,
представника відповідача – Онопрієнко Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Броварського міськрайонного суду цивільну справу за позовною заявою Броварської міської ради Броварського району Київської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів пайової участі,-
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходилась вищевказана цивільна справа. 
02.07.2025р. Броварська міська рада Броварського району Київської області звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів пайової участі та просить стягнути з ОСОБА_1 безпідставно збережені грошові кошти у розмірі 50 747,18 грн., з яких 28 492,00 грн. - пайова участь, 18765,89грн. – інфляційні витрати та 3489,20 грн. - 3% річних, а також стягнути судові витрати у розмірі 3028,00 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.02.2021р. до Управління інспекції та контролю Броварської міської ради Броварського району Київської області зареєстровано декларацію за № КС101210216356 про готовність до експлуатації об`єкта: «Індивідуальний житловий будинок» за адресою: АДРЕСА_1 , замовником якого є ОСОБА_1 . Будівництво об`єкту проводилось загальною площею 425,9 м2 та житловою 138,9 м2, кадастровий номер на земельну ділянку 3210600000:00:064:0127, вид будівництва: нове будівництво, код об`єкта: 1110.3 Будинок садибного типу. 
Згідно відомостей з Витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва – об`єкт введено в експлуатацію від 16.02.2021р. 
Проте відповідач, на думку позивача, порушуючи норми законодавства України, яким передбачено обов`язок забудовника на перерахування до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту, не звернувся, не надав відповідні документи і, як наслідок, не уклав із Броварською міською радою Броварського району Київської області договір про сплату пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Бровари, тобто до 01.01.2020р. та своєчасно не сплатив кошти пайової участі, до введення об`єкту в експлуатацію. 
Враховуючи, що Дозвіл на виконання будівельних робіт було зареєстроване відповідачем в Управлінні Інспекції та контролю Броварської міської ради Київської області від 05.07.2005 р. за № КС 98/05-і, позивач вважає наявним обов`язок перерахування до місцевого бюджету пайової участі до прийняття об`єкта в експлуатацію. Також позивач зазначає, що з урахуванням «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №132-ІХ – відповідач повинен був до 01.01.2020р. самостійно звернутись до Броварської міської ради протягом 10 робочих днів, тобто до 16.01.2020р. включно із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва та документами, які підтверджують вартість будівництва об`єкту, а також сплатити пайову участь грошовими коштами до прийняття цього об`єкта в експлуатацію, тобто, до 16.02.2021р.
Згідно з затвердженою проектною документацією замовника, загальна кошторисна вартість об`єкту будівництва відповідача становить 1 424 600,00 грн., тому розрахунок пайового внеску відбувався виходячи з вказаного розміру. 
Ухвалою суду від 30.07.2025р. у справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 
Відзив на позовну заяву
Відповідачем та її представником відзиву на позовну заяву подано не було.
Позиція сторін
Присутній у судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні, надав пояснення, аналогічні змісту позовної заяви.
Присутній у судовому засіданні представник відповідача заявив про незгоду з позовними вимогами, обґрунтовуючи наступним. Дозвіл на виконання будівельних робіт №98/05 від 05.07.2005р. був виданий Броварською міською радою без жодних фінансових умов, оскільки на момент його видачі діяв Закон України «Про планування і забудову територій» №1699-ІІІ від 20.04.2000 р., у зв`язку із чим, у відповідача не виник обов`язок сплати пайових внесків, тому вона діяла добросовісно. Також представник відповідача просив суд застосувати наслідки спливу позовної давності та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у зв`язку з порушенням строку звернення до суду (позовної давності), про що долучив письмові пояснення до справи.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
05 липня 2005 року Інспекцією Державного Архітектурно-Будівельного контролю Броварської міської ради Київської області було видано Дозвіл на виконання будівельних робіт ОСОБА_1 за № КС 98/05-і індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 . 
16 лютого 2021 року Управлінням інспекції та контролю Броварської міської ради Броварського району Київської області зареєстровано декларацію за № КС101210216356 про готовність до експлуатації об`єкта: «Індивідуальний житловий будинок» за адресою: АДРЕСА_1 , замовником якого є ОСОБА_1 . Будівництво об`єкту проводилось загальною площею 425,9 м2 та житловою 138,9 м2, кадастровий номер на земельну ділянку 3210600000:00:064:0127, вид будівництва: нове будівництво, код об`єкта: 1110.3 Будинок садибного типу. 
Згідно відомостей з Витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва – об`єкт введено в експлуатацію від 16.02.2021р. 
23 вересня 2024 року виконавчим комітетом Броварської міської ради Броварського району Київської області на адресу ОСОБА_1 було направлено претензію про сплату пайового внеску у розмірі 28 492,00 грн., яку було отримано відповідачем 26.09.2024р., відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №0600965170488. 
Норми права та мотиви суду
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності в Україні визначені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник будівництва (далі - замовник) - фізична чи юридична особа, яка має у власності чи користуванні одну чи декілька земельних ділянок або у власності чи управлінні будівлю/споруду і має намір щодо виконання підготовчих та/або будівельних робіт.
Частиною першою статті 2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що плануванням і забудовою територій є діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, розроблення містобудівної та проектної документації, будівництво об`єктів; реконструкцію існуючої забудови та територій; створення та розвиток інженерно-транспортної інфраструктури.
01.01.2020 набули чинності норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» від 20.09.2019 №132-IX, якими з 01.01.2020 виключено статтю 40 Закону №3038-VI, яка регулювала пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту.
За змістом Закону №132-IX та прикінцевих та перехідних положень до нього, з 01.01.2020 у замовників будівництва відсутній обов`язок укладати з органом місцевого самоврядування відповідний договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту. Дійсними та такими, що продовжують свою дію до моменту їх виконання, є лише договори про пайову участь, укладені до 01.01.2020.
Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
Стаття 40 Закону №3038-VI (в редакції, що діяла до 01.01.2020) визначала зобов`язання замовника будівництва, який має намір забудови земельної ділянки, шляхом перерахування до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту, де здійснюється будівництво, у строк до прийняття об`єкта в експлуатацію. Прийняття об`єкта в експлуатацію є строком, з якого вважається, що забудовник порушує зазначені зобов`язання. Одночасно з прийняттям об`єкта в експлуатацію відповідно із частиною другою статті 331 ЦК України забудовник стає власником забудованого об`єкта, а відтак і правовідносини забудови земельної ділянки припиняються.
Аналізуючи правову природу цих правовідносин, можна зробити висновок, що з моменту завершення будівництва та прийняття новозбудованого об`єкта в експлуатацію правовідносини забудови припиняються, а тому не можна вважати, що на них поширюються положення статті 40 Закону №3038-VI після втрати нею чинності.
Разом з тим, пунктом 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №132-IX визначено, що ця норма права застосовується лише до договорів, які підписані до 1 січня 2020 року. Саме у цьому випадку правовідносини з оплати участі в інфраструктурі населеного пункту є триваючими та до них можуть застосовуватись положення норми права, що втратила чинність. Якщо ж договори під час дії цієї норми укладено не було, то немає підстав вважати, що такі правовідносини виникли та тривають.
Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі №643/21744/19.
Нормами статті 40 Закону №3038-VI було визначено обов`язок у передбачених цим Законом випадках щодо перерахування замовником об`єкта будівництва до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту до прийняття такого об`єкта в експлуатацію, а також обов`язок щодо укладення відповідного договору про пайову участь, положеннями якого мала бути визначеною належна до перерахування сума (розмір пайової участі).
При цьому, частиною дев`ятою статті 40 Закону №3038-VI було передбачено, що договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.
Відповідно до Закону №132-IX статтю 40 Закону №3038-VI було виключено з 1 січня 2020 року.
Таким чином, починаючи з 01.01.2020 передбачений до цього статтею 40 Закону №3038-VI обов`язок замовників забудови земельної ділянки у населеному пункті щодо необхідності укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту перестав існувати.
Разом з тим, законодавцем під час внесення змін до Закону № 3038-VI (шляхом виключення статті 40 вказаного Закону на підставі Закону № 132-IX) встановлено, що протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (далі - пайова участь) (абзац другий пункт 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №132-IX у такому розмірі та порядку:
1) розмір пайової участі становить (якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом):
для нежитлових будівель та споруд - 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта;
для житлових будинків - 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування;
способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника. Тобто це дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу, і такі способи мають бути доступними й ефективними.
3) замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта. Орган місцевого самоврядування протягом 15 робочих днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва;
4) пайова участь сплачується виключно грошовими коштами до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію;
5) кошти, отримані як пайова участь, можуть використовуватися виключно для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури відповідного населеного пункту;
6) інформація щодо сплати пайової участі зазначається у декларації про готовність об`єкта до експлуатації або в акті готовності об`єкта до експлуатації.
Відтак, обов`язок відповідача, як замовника будівництва, здійснити оплату пайового внеску у 2020 році визначений безпосередньо приписами пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №132-IX.
Передбачений прикінцевими та перехідними положеннями Закону №132-IX порядок пайової участі замовника будівництва було впроваджено законодавцем для: 1) об`єктів будівництва, зведення яких розпочато у попередні роки, однак які станом на 01.01.2020 не були введені в експлуатацію, а договори про сплату пайової участі між замовниками та органами місцевого самоврядування до 01.01.2020 не були укладені; 2) об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році.
Тож у вказаних двох випадках, враховуючи вимоги підпунктів 3, 4 абзацу другого пункту 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №132-IX, замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, а також сплатити пайову участь грошовими коштами до прийняття цього об`єкта в експлуатацію.
Відтак, обов`язок замовника будівництва щодо звернення у 2020 році до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва виникає: для об`єктів, будівництво яких розпочато у попередні роки, якщо станом на 01.01.2020 вони не введені в експлуатацію і договори про сплату пайової участі не були укладені, - протягом 10 робочих днів після 01.01.2020; для об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році, - протягом 10 робочих днів після початку такого будівництва.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 липня 2022 року у справі №910/9548/21.
Враховуючи, що у будівництво об`єкта розпочате у 2020 році, абзацом другим пункту 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №132-IX визначено обов`язок (за винятком передбачених підпунктом 2 цього абзацу випадків) щодо перерахування замовником об`єкта будівництва до відповідного місцевого бюджету пайової участі (коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту) до прийняття такого об`єкта в експлуатацію.
У випадку, якщо замовниками вказаних об`єктів будівництва не буде дотримано передбаченого прикінцевими та перехідними положеннями Закону №132-IX обов`язку щодо перерахування до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (пайової участі) саме до дати прийняття таких об`єктів в експлуатацію, належним та ефективним способом захисту є звернення в подальшому органів місцевого самоврядування з позовом до замовників будівництва про стягнення безпідставно збережених грошових коштів пайової участі на підставі ст.1212 ЦК України.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 липня 2022 року у справі №910/9548/21.
Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.
Отже, замовник будівництва (відповідач) зобов`язаний перерахувати органу місцевого самоврядування (позивачу) безпідставно збережені грошові кошти пайової участі на підставі статті 1212 ЦК України. Такі висновки сформульовані також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі №643/21744/19 та Верховного Суду від 20 липня 2022 року у справі №910/9548/21.
Для розрахунку пайового внеску застосовується формула: РПУ = S об`єкта х 2 %, де
РПУ - розмір пайової участі об`єкта (грн);
S об`єкта - загальна площа об`єкта будівництва або додатково створені площі в результаті реконструкції (кв. м);
Таким чином, на підставі вищезазначеної норми позивачем здійснено розрахунок розміру пайової участі, який становить 28 492,00 грн.
Вказаний розрахунок відповідає вимогам закону та не викликає у суду сумнівів у його правильності.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки порушення грошового зобов`язання щодо сплати пайової участі почалося з наступного дня після введення об`єкту будівництва в експлуатацію, позивачем за період 03.03.2021 - 01.04.2025 нараховано інфляційне збільшення у розмірі 18 765,89 грн. та 3 % річних у розмірі 3 489,29 грн.
Вказаний розрахунок здійснено відповідно до вимог закону, тому підстав для його неврахування немає.
З огляду на зазначене, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача є обґрунтованими.
Щодо позовної давності
У судовому засіданні сторона відповідача просить застосувати наслідки спливу позовної давності.
За приписами статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 Цивільного кодексу України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2025 року у справі № 903/602/24 (провадження № 12-19гс25) зазначено, що:
«під час дії карантину та воєнного стану законодавець застосував нову конструкцію, якою тимчасово доповнив перелік обставин, які впливають на перебіг позовної давності, а саме продовження позовної давності.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року на всій території України було встановлено карантин.
Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 540-IX) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Цей Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року.
Відтак початок продовження строку для звернення до суду потрібно пов`язувати саме з моментом набрання чинності 02 квітня 2020 року Законом № 540-IX.
Подібний правовий висновок висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06 вересня 2023 року у справі № 910/18489/20 (провадження № 12-46гс22).
Строк дії карантину неодноразово продовжувався, а відмінений він був з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».
Отже, під час дії карантину позовна давність була продовжена з 02 квітня 2020 року до 30 червня 2023 року.
Поряд із цим Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» було введено воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, цей стан триває до теперішнього часу.
Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-ІХ) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Закон № 2102-IX набрав чинності 17 березня 2022 року.
Надалі Законом України від 08 листопада 2023 року № 3450-ІХ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» (далі - Закон № 3450-ІХ) пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України викладено в новій редакції, відповідно до якої у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Закон № 3450-ІХнабрав чинності 30 січня 2024 року.
Таким чином, в умовах дії воєнного стану строк звернення до суду (позовна давність) було продовжено від початку воєнного стану до 29 січня 2024 року, а після 30 січня 2024 року перебіг такого строку зупинився і такий стан триває дотепер.
Підсумовуючи, Велика Палата Верховного Суду зазначає, що в разі якщо позовна давність не спливла станом на 02 квітня 2020 року, то цей строк звернення до суду спочатку було продовжено (до 30 червня 2023 року - на строк дії карантину, а надалі до 29 січня 2024 року - на строк дії воєнного стану), а з 30 січня 2024 року перебіг строку звернення до суду зупинився на строк дії воєнного стану».
Отже, оскільки позов подано 02.07.2025р., тому з урахуванням карантину та введеного воєнного стану, суд дійшов висновку, що у цій справі позовна давність не спливла за вимогами про стягнення вищевказаної заборгованості.
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь Броварської міської ради Броварського району Київської області безпідставно збережених грошових коштів у розмірі 50 747,18 грн.
Щодо судових витрат
Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на те, що позовні вимоги задоволені судом, тому судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.
Керуючись ст. 2, 7, 10, 12, 19, 81, 83, 141, 258-260, 263-265, 273-279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд-
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги Броварської міської ради Броварського району Київської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів пайової участі - задовольнити. 
Стягнути з  ОСОБА_1 , (код РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Броварським РВ УДМС України в Київській області від 19.02.2015 року) на користь органу місцевого самоврядування (ЄДРПОУ 26376375, 07400 Київська область, Броварський район, м.Бровари, вул..Героїв України, буд.15) на розрахунковий рахунок UA378999980314121921000010784, одержувач ГУК у Київ.обл./Броварська міс/24170000 – безпідставно збережені кошти пайової участі у розмірі 50 747,18 грн.
Стягнути з  ОСОБА_1 , (код РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Броварським РВ УДМС України в Київській області від 19.02.2015 року) на розрахунковий рахунок НОМЕР_3 органу місцевого самоврядування (ЄДРПОУ 04054932) судовий збір у розмірі 3028,00 грн.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Писанець Н.В.