Справа № 953/5566/25
Провадження № 2/331/1068/2026
РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2026 року        м. Запоріжжя
Олександрівський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого – судді Світлицької В.М.
за участю секретаря – Солов`ян О.С.,
розглянувши в загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в приміщенні Олександрівського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до ОСОБА_1 , третя особа Комунальний заклад охорони здоров`я «Обласний центр медико-санітарної експертизи» про стягнення неправомірно отриманої пенсії,-
ВСТАНОВИВ:
Представник ГУ ПФУ в Харківській області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа КЗОЗ «Обласний центр медико-санітарної експертизи» про стягнення неправомірно отриманої пенсії.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та отримував пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» на підставі заяви від 08.02.2024 р. № 608, доданих документів та виписки з акту огляду міжрайонної Слобідської МСЕК від 31.01.2024 р. до довідки серії 12 ААГ № 310917. Територіальні органи ПФУ припиняють виплату пенсії, зокрема на підставі відповідної інформації від уповноважених установ, отриманої ними в результаті виконання своїх функціональних обов`язків. Листом від 06.02.2025 р. КЗОЗ «Обласний центр медико-санітарної експертизи» повідомлено ГУ ПФУ в Харківській області, що розширеною експертною комісією закладу № 2 від 27.12.2024 р. була проведена медикосоціальна експертиза щодо дослідження обґрунтованості та законності встановлення інвалідності міжрайонною Слобідською МСЕК та скасовано інвалідність ОСОБА_1 з 31.01.2024 р. Враховуючи викладене, право на призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058 у ОСОБА_1 відсутнє. Таким чином, по пенсійній справі ОСОБА_1 за період з 31.01.2024 р. по 28.02.2025 р. виникла переплата пенсії у розмірі 95 243,78 грн. Відповідна сума є надміру сплаченою та підлягає обов`язковому поверненню на рахунок ПФУ пенсіонером добровільно або стягуються в судовому порядку. 14.02.2025 р. листом № 2000-0307-8/25361 ОСОБА_1 було повідомлено про виникнення переплати та необхідність повернення коштів на розрахунковий рахунок ПФУ. На момент звернення до суду кошти на рахунок ГУ ПФУ в Харківській області не надходили. Посилаючись на зазначені обставини, просили суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ГУ ПФУ в Харківській області неправомірно отриману пенсію в розмірі 95 243,78 грн. та судові витрати. 
Ухвалою суду від 25.09.2025 року провадження по справі відкрито та призначено до підготовчого судового засідання.
20.10.2025 року відповідачем подано письмові пояснення, в яких зазначено, що рішенням міжрайонної Слобідської МСЕК від 31.01.2024 р. відповідно до акта огляду медико-соціальної комісії до довідки серії 12 ААГ № 310917 ОСОБА_1 було встановлено 2 групу інвалідності з дати чергового переогляду 31.01.2026 року. З лютого 2024 року по лютий 2025 року кожен місяць він отримував від УПФУ в Харківській області пенсію за інвалідністю в розмірі 7308,31 грн. Згідно позовної заяви підставою для скасування рішення про встановлення ОСОБА_1 2 групи інвалідності стала довідка № 75 від 27.12.2024 р. про те, що його було оглянуто заочно та прийнято рішення скасування рішення міжрайонної Слобідської МСЕК з 31.01.2024 року. На підставі цієї довідки КЗОЗ «Обласний центр медико-санітарної експертизи» листом від 06.02.2025 р. повідомив Фонд, що розширеною експертною комісією закладу № 2 від 27.12.2024 р. була проведена медикосоціальна експертиза щодо дослідження обґрунтованості та законності встановлення інвалідності міжрайонною Слобідської МСЕК та скасовано інвалідність ОСОБА_1 з 31.01.2024 р. На підставі цих двох документів ГУ ПФУ в Харківській області прийнято протиправне рішення від 13.02.2025 р. № 204750018955 про відсутність підстав для призначення пенсії по інвалідності та констатувало переплату з 31.01.2024 р. по 28.02.2025 р. у розмірі 95 243,78 грн. Вважає дії ГУ ПФУ в Харківській області та КЗОЗ «Обласний центр медико-санітарної експертизи» незаконними та протиправними, оскільки виплата пенсії припиняється за рішенням територіальних органів ПФ або за рішенням суду, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості. Про проведення безпідставної повторної експертизи жодна особа ОСОБА_1 не повідомила, а тому він був позбавлений можливості захищати свої права. Жодних підстав щодо проведення перевірки обґрунтованості рішення МСЕК від 31.01.2024 р. та скасування такого рішення не було. Відповідач досі має право на отримання виплати пенсії в силу продовження строку дії інвалідності на весь термін дії воєнного стану на території України. Рішення МСЕК від 31.01.2024 р. щодо встановлення ОСОБА_1 інвалідності вже є юридичним фактом. ГУ ПФУ в Харківській області в своєму листі від 14.02.2025 р. йдеться про відсутність підстав для призначення пенсії по інвалідності, але пенсія відповідачу вже була встановлена. Рішення МСЕК від 27.12.2024 р. є актом індивідуальної дії, яке як і нормативно-правові акти не має зворотної дії в частині погіршення стану особи. Враховуючи викладене, вважає позовні вимоги ГУ ПФУ в Харківській області такими, що не підлягають задоволенню. 
Ухвалою суду від 22.01.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, раніше надала суду заяву про розгляд справи без їх участі за наявними документами в матеріалах справи. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, раніше надав суду заяву про розгляд справи за наявними у справі матеріалами, наполягає на своїх поясненнях від 20.10.2025 р.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв не надав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що  ОСОБА_1 перебував на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та отримував пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі заяви від 08.02.2024 р. № 608, доданих документів та виписки з акту огляду міжрайонної Слобідської МСЕК від 31.01.2024 р. до довідки серії 12 ААГ № 310917. 
Відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12ААГ № 310917, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 31.01.2024 до 01.02.2026 року встановлено ІІ групу інвалідності, причина інвалідності - загальне захворювання, діагноз МСЕК - вертеброгенна попереково-крижова радикулопатія.
Згідно рішення № 204750018955 від 13.02.2025 року Відділу перерахунків пенсій №1 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУ ПФУ в Харківській області повторно розглянуто заяву від 08.02.2024 р. № 608 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про призначення пенсії по інвалідності та прийнято рішення про те, що право на призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058 у ОСОБА_1 відсутнє. Вказане рішення містить інформацію про те, що 06.02.2025 року до ГУ ПФУ в Харківській області від КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» надійшла довідка № 75 від 27.12.2024 р., в якій зазначено, що розширеною експертною комісією закладу № 2 від 27.12.2024 р. скасовано рішення міжрайонної Слобідською МСЕК КЗОК «ОЦМСЕ» про встановлення інвалідності ОСОБА_1 з 31.01.2024 р.
Матеріали справи містять довідку КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» № 75 про невизнання інвалідом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій вказано, що останній 27.12.2024 оглядався заочно і за результатами не визнаний інвалідом з 31.01.2024 року, рішення Слобідської міжрайонної МСЕК скасовано.
Відповідно до службової записки начальника відділу опрацювання документації №1, поданої 27.02.2025 на ім`я начальника відділу перерахунків пенсій № 1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг головного управління ПФУ в Харківській області, по пенсійній справі ОСОБА_1 виникла переплата у розмірі 95 243,78 грн. за період з 31.01.2024 по 28.02.2025. Пропозиції: прийняти рішення щодо відшкодування зайво виплачених сум пенсії.
Листом ГУ ПФУ в Харківській області № 2000-0307-8/25361 від 14.02.2025 року, ОСОБА_1 повідомлено про виникнення переплати та необхідність повернення коштів на розрахунковий рахунок Пенсійного фонду України.
В силу вимог ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. При цьому, пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
Відповідно до ст. 9 ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності, пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно із ст. 23 ст. 23 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії по інвалідності призначаються в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату здоров`я, внаслідок: а) трудового каліцтва або професійного захворювання; б) загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства). Пенсії по інвалідності призначаються незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).
У розділі ІІ Порядку № 22-1 встановлено перелік документів, необхідних для призначення пенсії. Згідно із п. 2.2, до заяви про призначання пенсії по інвалідності додаються документи, перелічені в підпунктах 1-4 пункту 2.1 цього розділу, тобто документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків; документи про стаж; індивідуальні відомості про застраховану особу, додані органом, що призначає пенсію; відомості про місце проживання особи. Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержану ним від МСЕК виписку з акта огляду МСЕК (абзац 2 п. 2.2. Порядку № 22-1).
Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у разі якщо особа не з`явилася для проведення оцінювання (повторного оцінювання) повсякденного функціонування особи у визначений для цього строк, виплата пенсії по інвалідності зупиняється з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому мало бути проведено оцінювання (повторне оцінювання) повсякденного функціонування такої особи.
Згідно із ч. 3 ст. 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо строк оцінювання повсякденного функціонування особи пропущено особою з інвалідністю з поважних причин або у разі наступного визнання її особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності поновлюється з дня, з якого припинено виплату, до дня проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, але не більш як за три роки, якщо експертна команда з оцінювання повсякденного функціонування особи визнає її за цей період особою з інвалідністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Тлумачення цієї норми свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.
Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі №6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі №545/163/17 (провадження №61-33727сво18).
Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання територіальними органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до списання визначений Порядком повернення сум пенсії, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсії, що є безнадійними до стягнення затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21 березня 2003 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 15 травня 2003 року № 374/7695 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пенсійного фонду № 25-3 від 25.11.2014 р.).
Зі змісту п. 3 цієї Постанови вбачається, що для відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. Даний перелік є вичерпаний і розширеному тлумаченню не підлягає.
Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» територіальні органи Пенсійного фонду України наділені правом своїми рішеннями припинити виплату пенсії у випадках, передбачених цим Законом.
Таким чином, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.
Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 дійсно перебував на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та отримував пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі заяви від 08.02.2024 № 608, доданих документів та виписки з акту огляду міжрайонної Слобідської МСЕК від 31.01.2024 р. до довідки серії 12 ААГ № 310917.
Між тим, позивачем під час розгляду справи не надано належних та допустимих доказів на підтвердження фактів подання відповідачем до органів Пенсійного фонду України завідомо неправдивих документів, які стали підставою для призначення пенсії, а також зловживання з боку відповідача, або його недобросовісності.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять відомостей, а позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що прийняття рішення про призначення пенсії та сам факт здійснення надміру виплаченої пенсії здійснено внаслідок поведінки відповідача, яка б містила ознаки зловживань чи за своїм характером була недобросовісною, відтак виплачені пенсійні виплати поверненню не підлягають, а тому в задоволенні позову слід відмовити.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:
В задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до ОСОБА_1 , третя особа Комунальний заклад охорони здоров`я «Обласний центр медико-санітарної експертизи» про стягнення неправомірно отриманої пенсії - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:         В.М. Світлицька