Справа 362/2091/26 
Провадження 3/362/781/26 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.05.2026 року м. Васильків

Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Рубан Тетяна Петрівна, розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за статтями 122-4, 124, частиною четвертою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП),

ВСТАНОВИВ:
19 лютого 2026 року о 20 год. 45 хв. в місті Васильків Обухівського району Київської області по вулиці Шевченка, 10 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом BMW 520І, номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, допустив занос та втратив контроль над автомобілем, внаслідок чого допустив наїзд на припаркований автомобіль Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , та HYUNDAI SANTA FE, номерний знак НОМЕР_3 , чим порушив вимоги підпункту "б" пункту 2.3, пункту 12.1 Правил дорожнього руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення від 19.02.2026 серії ЕПР1 № 596197, його дії кваліфіковано за статтею 124 КУпАП.
Також того ж дня, в той же час та в тому ж місці, ставши учасником зазначеного ДТП, водій ОСОБА_1 залишив місце події, чим порушив вимоги підпункту "а" пункту 2.10 Правил дорожнього руху, внаслідок чого стосовно нього працівниками поліції 19.02.2026 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 596210, його дії кваліфіковано за статтею 122-4 КУпАП.
Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 19.02.2026 серії ЕПР1 № 596230 того ж дня, в той же час та в тому ж місці водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 520І, номерний знак НОМЕР_1 , та вчинив ДТП, очікуючи поліцію вживав слабоалкогольний напій "Шейк" ємністю 0,33 л, вміст спирту 7 %, стверджував, що зробив це від стресу після ДТП. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги підпункту "є" пункту 2.10 Правил дорожнього руху, його дії кваліфіковано за частиною четвертою статті 130 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, свою провину у вчиненні вказаних правопорушень визнав частково та повідомив, що вживав алкогольні напої до ДТП, працівникам поліції повідомив, що вживав алкогольні напої після ДТП, оскільки думав, що це пом`якшить міру відповідальності за вчинене. 
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Сацик Р.В. звернувся до суду з клопотанням, в якому просив перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з частини четвертої статті 130 КУпАП на частину першу статті 130 КУпАП, так як з пояснень його підзахисного вбачається факт вживання ним алкогольних напоїв до ДТП, при цьому в матеріалах справи відсутні будь-які докази вживання ним алкоголю після ДТП, працівники поліції не перевіряли цього факту та не підтвердили його жодними належними та допустимими доказами. Також працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 юридичних наслідків повідомлення ним про вживання алкогольних напоїв після ДТП, не роз`яснили право не свідчити проти себе, передбачене статтею 63 Конституції України.
Вивчивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, вислухавши пояснення учасників судового провадження, суд дійшов таких висновків.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України врегульовано Законом України "Про дорожній рух" та Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху).
Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог названого Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Отже, керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у особи, яка керує транспортним засобом, низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.
Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, суд зазначає таке.
Так, статтею 124 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно з Правилами дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі (підпункт "б" пункту 2.3); 
під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним (пункт 12.1).
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, працівниками поліції надано:
протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 596197 від 19.02.2026, яким зафіксовано час, місце та фактичні обставини скоєння правопорушення; 
схему місця ДТП, яка містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти, що свідчать про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася ДТП, її розміри, розташування транспортних засобів на ній, а також перелік видимих пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП), підписаною водіями – учасниками ДТП без зауважень чи застережень;
письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , надані на місці ДТП 19.02.2026;
рапорт зі служби "102";
диск з відеозаписом події, долучений до матеріалів справи, на якому зафіксовано факти: приїзду працівників поліції за викликом на місце ДТП, де було встановлено особу водія (21:27:20) та факт вчинення ним ДТП (21:30:20).
Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстав ставити під сумнів їх достовірність немає, тому суд вважає вину ОСОБА_1 повністю доведеною на підставі досліджених доказів та кваліфікує його дії за статтею 124 КУпАП, як порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.
Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП, суд зазначає таке.
Підпункт "а" пункту 2.10 Правил дорожнього руху встановлює обов`язок водія у разі причетності до ДТП негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Статтею 122-4 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема: фактичними відомостями, викладеними в протоколі серії ЕПР1 № 596210 від 19.02.2026, яким зафіксовано час, місце та фактичні обставини скоєння правопорушення; схемою місця ДТП, на якій зображено автомобілі учасників ДТП на місці події під час приїзду поліцейських, однак автомобіля ОСОБА_1 на схемі немає через залишення ним місця ДТП; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 19.02.2025.
У зв`язку з наведеним суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за статтею 122-4 КУпАП, як залишення водієм транспортного засобу на порушення пункту 2.10 Правил дорожнього руху місця ДТП, до якої він причетний.
Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 130 КУпАП, суд зазначає таке.
Адміністративним правопорушенням за частиною четвертою статті 130 КУпАП (за якою кваліфіковано дії ОСОБА_1 ) передбачено відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Отже, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 130 КУпАП, є вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі, або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема, з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.
На підтвердження вини ОСОБА_1 до матеріалів справи, крім протоколу серії ЕПР1 № 596230 від 19.02.2026, додано:
акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксовано ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , складеного за участю свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; 
направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 19.02.2026, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 направлявся для проходження медичного огляду до КНП "Васильківська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування", огляд не проводився через відмову водія; 
письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 від 19.02.2026; 
диск з відеозаписом події, долучений до матеріалів справи, на якому зафіксовано факти: приїзду працівників поліції за викликом на місце ДТП, де було встановлено особу водія (21:27:20) та факт вчинення ним ДТП (21:30:20); повідомлення водію про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння (23:11:20), на що водій зазнався, що вживав алкогольні напої (23:11:34); пропозиції поліцейського водію пройти огляд на місці ДТП за допомогою приладу Драгер або в найближчому медичному закладі, на що водій ОСОБА_1 відмовився (23:11:55), повідомлення про складання адміністративних матеріалів.
Дослідивши надані суду докази, встановлено, що у матеріалах справи відсутня інформація про факт вживання алкоголю ОСОБА_1 після ДТП за його участю. Натомість з його особистих пояснень, наданих в судовому засіданні, встановлено, що ОСОБА_1 вживав алкогольні напої напередодні, що і призвело до ДТП.
Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини санкція, передбачена статтею 130 КУпAП, за характером і наслідками фактично є кримінальною, а тому під час доведення винуватості у цій категорії справ належить застосовувати стандарт доведення "поза розумним сумнівом", який означає, що сукупність обставин справи, встановлених під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і обвинувачений є винним у його вчиненні.
Ураховуючи відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів, що підтверджували б факт вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв після вчинення ДТП, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 130 КУпАП, однак в його діях наявний склад правопорушення, передбаченого частиною першою вказаної статті.
КУпАП не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок зміни правової кваліфікації адміністративного правопорушення.
Разом з тим, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Ураховуючи практику Європейського суду з прав людини, за якою з огляду на профілактичну та каральну мету стягнення провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним (рішення у справі "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року, рішення у справі "Лучанінова проти України" від 09 червня 2011 року), суд дійшов висновку про можливість розгляду питання зміни правової кваліфікації правопорушення за аналогією закону, а саме в порядку, передбаченому статтею 337 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України).
Суд бере до уваги, що в силу частини третьої статті 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Отже, з урахуванням установлених фактичних обставин суд, не погіршуючи становище ОСОБА_1 , дійшов висновку про необхідність перекваліфікації його дій із частини четвертої статті 130 КУпАП на частину першу статті 130 КУпАП.
За таких обставин, враховуючи положення статей 251, 252 КУпАП, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124, частиною першою статті 130 КУпАП.
Відповідно до частини другої статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Оскільки стосовно ОСОБА_1 до суду надійшло три окремі справи про адміністративні правопорушення, які розглядаються одним складом суду одночасно, суд вважає за необхідне об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення № 362/2091/26 (провадження № 3/362/781/26), № 362/2092/26 (провадження № 3/362/782/26), № 362/2093/26 (провадження № 3/362/783/26), присвоївши їм спільний № 362/2091/26 (провадження №3/362/781/26), і накладати стягнення з дотриманням вимог частини другої статті 36 КУпАП.
Більш серйозним правопорушенням з числа вчинених є адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, а тому стягнення згідно з вимогами статті 36 КУпАП накладається в межах санкції вказаної частини статті.
Із врахуванням встановлених обставин та наявних даних про особу винного, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у межах санкції частини першої статті 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Згідно зі статтею 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись статтями 9, 23, 30, 33, 36, 38, 40-1, 122-4, 124, 130, 221, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, Законом України "Про судовий збір", суддя

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи за № 362/2091/26 (провадження № 3/362/781/26), № 362/2092/26 (провадження № 3/362/782/26), № 362/2093/26 (провадження № 3/362/783/26), стосовно ОСОБА_1 за фактом вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 та частиною четвертою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присвоїти об`єднаній справі №362/2091/26.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 122-4, 124, частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та відповідно до частини другої статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Штраф, накладений за вчинення адміністративних правопорушень, сплачується за наступними реквізитами: Отримувач: Київська обл./м. Київ/21081300. Рахунок №UA488999980313030149000010001. Банк: Казначейство України (ЕАП) ЄДРПОУ 37955989. Призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору, які перерахувати за наступними реквізитами: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення вказаного строку надсилається правопорушником до органу (посадової особи), який виніс постанову про накладення штрафу.
У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці з дня набрання нею законної сили.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя  Т.П. Рубан