ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2026 року м.Дніпро Справа № 904/1500/24
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач), 
суддів: Чередко А.Є., Верхогляд Т.А., 
при секретарі судового засідання: Логвиненко І.Г.
представники учасників провадження:
від прокуратури: Шустова В.А. (в залі суду); 
від відповідача: Кіщак А.А. (власні засоби); 
інші учасники не з`явились; 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2025 (суддя Крижний О.М., м. Дніпро, повний текст рішення складено 24.09.2025) у справі 
за позовом Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі
позивача-1: Дніпропетровської обласної державної адміністрації, м. Дніпро
позивача-2: Департаменту капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації, м. Дніпро
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційний центр "Лібертон", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області
про визнання недійсною додаткової угоди №4 від 11.04.2022 до договору №354/10-21 від 19.10.2021 та стягнення заборгованості 
ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року Дніпропетровська обласна прокуратура в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації та Департаменту капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом від 02.04.2024 № 24-4250-24, в якому просила:
- визнати недійсною додаткову угоду №4 від 11.04.2022 до Договору №354/10-21 від 19.10.2021 на виконання будівельно-монтажних робіт з будівництва об`єкту: ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013 - Нове будівництво малого групового будинку за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Довгинцівський район, вул. Володимирівська, між буд. 61 та 65 (ДК 021:2015:45300000-0 Будівельно-монтажні роботи);
- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційний центр "Лібертон" на користь Департаменту капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації заборгованість в сумі 12918154,51 грн, з яких: 8156135,16 грн, невикористаний аванс за договором № 354/10-21 від 19.10.2021 на виконання будівельно-монтажних робіт з будівництва об`єкту: ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013 - Нове будівництво малого групового будинку за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Довгинцівський район, вул. Володимирівська, між буд. 61 та 65, 2064889,20 грн - інфляційні втрати, 610788,69 грн - 3% річних, 2086341,46 грн - пені.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2024, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 19.02.2025 позов задоволено частково; закрито провадження у справі №904/1500/24 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційний центр "Лібертон" основного боргу в сумі 8156135,16 грн; визнано недійсною додаткову угоду №4 від 11.04.2022 до договору №354/10-21 від 19.10.2021 на виконання будівельно-монтажних робіт з будівництва об`єкту: ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013 - Нове будівництво малого групового будинку за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Довгинцівський район, вул. Володимирівська, між буд. 61 та 65 (ДК 021:2015:45300000-0 Будівельно-монтажні роботи); стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційний центр "Лібертон" на користь Департаменту капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації 292799,60 грн - пені, 140749,30 грн - інфляційних втрат, 29279-96 грн - 3% річних. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційний центр "Лібертон" на користь Дніпропетровської обласної прокуратури 7976,35 грн - витрат по сплаті судового збору. У решті позовних вимог – відмовлено.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.04.2025 касаційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури задоволено частково. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.02.2025 у справі №904/1500/24 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційний центр "Лібертон" на користь Департаменту капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації 4299190,49 грн, з яких: 793541,86 грн - пені, 1924139,90 грн - інфляційних втрат, 581507,373 грн - 3% річних - скасовано. Справу №904/1500/24 в цій частині направлено на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.
За результатами нового розгляду справи, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2025 у справі №904/2835/25 у задоволенні позову відмовлено. Судові витрати понесені Дніпропетровською обласною прокуратурою покладено на Дніпропетровську обласну прокуратуру.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Дніпропетровська обласна прокуратура, через систему "Електронний суд", звернулась до Центрального апеляційного господарського суду, з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2025 у справі №904/2835/25 в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення 4 299 190,49 грн., з яких: 1 793 541,86 грн.- пені, 1 924 139,90 грн. - інфляційних втрат, 581 508,73 грн. - 3 % річних та прийняти в цій частині нове рішення, про задоволення позову.
При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції під час нового розгляду справи наданих Верховним Судом вказівок в частині встановлення обставин щодо періоду, протягом якого відбулося протиправне користування авансом не виконав, натомість вдався до перегляду вже встановлених Верховним Судом обставин та спростування висновків Верховного Суду щодо застосування норм права в контексті тлумачення змісту Договору.
Суд першої інстанції усупереч положенням ст.ст.526, 629 Цивільного кодексу України безпідставно звільнив відповідача від відповідальності за неналежне виконання обов`язків за Договором, передбачених пунктами 11.8 та 11.9, пославшись лише на вигадану неточність та незрозумілість вказаних пунктів договору, за наявності висновків Верховного Суду щодо тлумачення змісту Договору.
При цьому, згідно умов договору аванс надавався на виконання робіт, а не придбання матеріалів. 
Також апелянт зазначив, що з метою надання уявної легітимності діям відповідача щодо невиконання обов`язку своєчасного повернення або належного підтвердження використання авансу, суд підмінив терміни «використання авансу» та «погашення авансу», що зазвичай використовуються в нормативно - правових актах, на невизначений термін «освоєння авансу». Нечіткість формулювання породжує множинність його тлумачення.
Стверджує, що згідно з графіком виконання робіт (додаток № 2 до Договору) сторонами передбачена етапність проведення робіт та їх прийняття. Більша частина робіт мала бути виконана до настання спливу строку повернення авансу, тобто 24.07.2022 та 06.08.2022. З огляду на викладене, дата початку та завершення певного виду робіт не має значення з огляду на етапність їх виконання. Іншими словами, ніщо не заважало відповідачу скласти акти виконаних етапів робіт та підтвердити належними доказами факт цільового використання авансу. 
Сторонами на виконання Договору складено 7 актів виконаних робіт ф. КБ-2 на загальну суму на загальну суму 12 535 335,50 грн., а саме: за грудень 2023 року ( акт № 1 та № 2 на суму 4 379 200,34 грн.), за квітень 2024 року (акти №№3,4 на суму 3 437 368,46 грн.), за червень 2024 року ( акт № 5 № 6 на суму 3 815 406,36 грн.); за липень 2024 року ( акт № 7 на суму 903 360,34 грн.). Вищенаведеними актами виконаних робіт чітко підтверджують, що Генпідрядник виконував роботи з грудня 2023 року по липень 2024 року, та спростовують висновок суду першої інстанції про своєчасне використання Генпідрядником отриманого авансу протягом 9 місяців, тобто в період з 23.10.2021 по 06.08.2022, оскільки у зазначений період сторонами акти виконаних робіт не складалися та не підписувались.
Суд першої інстанції безпідставно, усупереч положенням укладеного сторонами Договору № 354/10-21 та спеціальних нормативно-правових актів, що регулюють правовідносини у сфері капітального будівництва, визнали, що наданні ТОВ «Комерційний центр «Лібертон» платіжні доручення на придбання матеріалів є належними доказами використання авансу на загальну суму 12 535 335,50 грн. 
Сторонами на виконання Договору складено 7 актів виконаних робіт ф. КБ2-В на загальну суму 12 535 335,50 грн., а саме: за грудень 2023 року (акт № 1 та № 2 на суму 4 379 200,34 грн.), за квітень 2024 року (акти №№3,4 на суму 3 437 368,46 грн.), за червень 2024 року ( акт № 5 № 6 на суму 3 815 406,36 грн.); за липень 2024 року ( акт № 7 на суму 903 360,34 грн.). При цьому відповідачем на підтвердження використання авансу надано платіжні доручення на придбання будівельних матеріалів на таку ж саму суму 12 535 335,50 грн. Водночас, як вбачається з 7 актів виконаних робіт ф. КБ-2В, вартість використаних матеріалів становить 4 915 480, 39 грн. У додатку 7 до Додаткової угоди № 2 до Договору «Договірна ціна» вартість матеріальних ресурсів всього за договором становить 7 683 364,34 грн. Разом з цим, судом першої інстанції не були в повній мірі досліджені вказані докази та не надано оцінку вказаним розбіжностям, що призвело до хибних висновків по суті спору.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу Прокурора проти її задоволення заперечив, зазначив, що, скасовуючи частково рішення та постанову, колегія суддів Касаційного господарського суду Верховного Суду зазначила, що суди попередніх інстанцій не встановили, чи були авансові платежі від 20.10.2021 на суму 10 158 942,00 грн та від 04.11.2021 на суму 3 995 664,00 грн використані протягом дев`яти місяців та погашені відповідними актами виконаних робіт форми КБ-2 та, якщо не використані, то у якому розмірі. Вказала, що під час нового розгляду справи суд першої інстанції має встановити: 1) кінцеву дату, встановлену договором, для використання та погашення авансу (з урахуванням кожного авансового платежу); 2) період, протягом якого відбулося протиправне користування авансом (з моменту спливу дев`ятимісячного терміну на використання та погашення авансу до моменту складення встановлених у п.11.8 Договору актів виконаних робіт за формою №КБ-2в); 3) перевірити правильність наданого прокурором обрахунку інфляційних втрат, 3% річних, пені з урахуванням періоду, протягом якого відбулося протиправне користування авансом. Вважає, що встановивши всі вищевказані обставини суд першої інстанції виніс законне та обґрунтоване рішення.
Так, згідно умов п.11.9 Договору ТОВ «КЦ «Лібертон» повинне було використати суми авансу: - 10 158 942,00 грн до 23.07.2022; - 3 995 664,00 грн до 05.08.2022. В період з 25.10.2021 по 28.01.2022 ТОВ «КЦ «Лібертон» використало суму 12 535 335,50 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями, якими підтверджується придбання матеріалів та сплати за виконання робіт, надання послуг. На підтвердження придбання матеріалів, для виконання обумовлених договором робіт Відповідачем надані відповідні докази (платіжні доручення). Отже, матеріали даної справи містять докази використання авансу в розмірі 12 535 335,50 грн., що встановлено судом першої інстанції. Тобто, виходячи з обставин справи, Відповідач використав аванс в розмірі 12 535 335,50 грн в строк, який встановлено пунктом 11.9, але не підтвердив (не погасив) його в цей же строк в порядку встановленому п.11.8 Договору, та прострочив повернення невикористаної суми авансу в розмірі 1 619 270,50 грн., яку в подальшому повернуто позивачу-2 і рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2024 стягнуто заявлені до стягнення прокурором пеню, 3% річних та інфляційні втрати, нараховані на цю суму. В цій частині рішення набрало законної сили та на новий розгляд не передавалося. 
Звертає увагу, що пунктом 1.9. Договору Сторони чітко визначили, що поверненню підлягають невикористані суми авансу, а не непогашені. Тому, вважає неможливим нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат на всю суму авансу, як просить прокуратура.
Зауважує, що Прокурор зазначив Департамент позивачем, а не відповідачем, як допускає судова практика у випадку порушення інтересів держави двома сторонами договору. Отже, позивач не може обґрунтовувати порушення своїх прав тим результатом, на який були спрямовані і дії позивача. Департамент визначений прокурором як позивач, тобто особа, чиї права порушені. Позиція Департаменту у спорі не відповідає позиції прокурора; виходячи з поведінки сторін договору, дії жодної з сторін не спрямовані на повернення авансу, а спрямовані на виконання робіт.
При цьому, всі акти приймання виконаних будівельних робіт підписані Замовником та свідчать про прийняття таких робіт. Тобто, оскільки погашення авансу відбулося поза строком дев`яти місяців, встановленого Договором, то і виконані роботи також здійснені з порушенням строку. При цьому пунктом 13.3. Договору визначена окрема відповідальність за порушення строків виконання робіт підрядником. Втім, прокурором така відповідальність не визначалась предметом позову. 

Аналогічні доводи наведені і у відзиві позивача-2 на апеляційну скаргу прокурора. Позивач-2 також не погоджується зі скаргою, рішення вважає законнім і обґрунтованим, зауважує, що згідно умов п.11.9 Договору ТОВ «КЦ «Лібертон» повинне було використати суми авансу: - 10 158 942,00 грн до 23.07.2022; - 3 995 664,00 грн до 05.08.2022. У період з 25.10.2021 по 28.01.2022 ТОВ «КЦ «Лібертон» використало суму 12 535 335,50 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями, якими підтверджується придбання матеріалів та сплати за виконання робіт, надання послуг. Отже, загальну суму авансу в розмірі 12 535 335,50 грн Відповідачем використано в строк, який встановлено пунктом 11.9. Договору, втім не погашено його в цей же строк в порядку встановленому п.11.8 Договору, та здійснено прострочення повернення невикористаної суми авансу в розмірі 1 619 270,50 грн. 
Відтак, вважає, що згідно із пунктом 11.9. Договору Сторонами визначено, що поверненню підлягають саме невикористані суми авансу, а не непогашені. З урахуванням обставин справи, Відповідач не використав суму авансового платежу в розмірі 1 619 270,50 грн до 05.08.2022 та повернув її з простроченням строку повернення, у зв`язку із чим, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2024, яке набрало законної сили, стягнуто з Відповідача заявлені прокурором пеню, 3% річних та інфляційні втрати, нараховані на вищезазначену суму несвоєчасно повернутого авансу. 
Наявними у справі доказами підтверджується використання Відповідачем авансу на придбання матеріалів та здійснення обов`язкових платежів, відповідно, відсутні підстави для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат за порушення строку повернення авансу, внаслідок чого рішення відповідає встановленим обставинам і нормам права.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.10.2025 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Кощеєв І.М. (доповідач), судді – Дармін М.О., Чус О.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.10.2025 витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи №904/1500/24. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2025 у справі №904/1500/24 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.
20.10.2025 матеріали справи № 904/1500/24 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
21.10.2025 судді Кощеєв І.М., Дармін М.О. Чус О.В. подали заяву про самовідвід у справі № 904/1500/24. 
Заява мотивована наявністю підстав, передбачених ч.3 ст. 36 ГПК України.
Ухвалою суду від 21.10.2025 заяву про самовідвід задоволено; справу передано для визначення колегії суддів в порядку ст.32 ГПК України.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2025 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Іванов О.Г. (доповідач), судді – Верхогляд Т.А., Чередко А.Є.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.10.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2025 у справі №904/1500/24; розгляд справи призначено в судовому засіданні на 26.02.2026; сторонам встановлений строк для подачі відзиву, заяв, клопотань.
02.11.2025 (зареєстровано 03.11.2025) та 03.11.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу. 
03.11.2025 до суду від позивача-2 надійшов відзив на апеляційну скаргу.
25.02.2026 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи через участь в іншому засіданні. 
25.02.2026 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивовано зайнятістю представника в іншому судовому засіданні по кримінальній справі. 
Розглянувши у судовому засіданні 26.02.2026 вказане клопотання, колегія суддів протокольною ухвалою відмовила у його задоволенні. 
В судовому засіданні 26.02.2026 оголошено перерву до 11.06.2026.
09.06.2026 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про участь у удовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів. 
В судовому засіданні 11.06.2026 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутніх учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.
16.09.2021 в електронній системі закупівель опубліковано оголошення про проведення Департаментом капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації процедури відкритих торгів із закупівлі робіт ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013 Нове будівництво малого групового будинку за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Довгинцівський район, вул. Володимирівська, між буд. 61 та 65 (ДК 021:2015:45300000-0 Будівельно-монтажні роботи) (ID закупівлі: UA-2021-09-16-008853-d), очікуваною вартістю 14 909 390,40 грн.
На участь у тендері подали пропозиції два учасника: Товариство з обмеженою відповідальністю "Комерційний центр "Лібертон" та Приватне підприємство "Спецбудмонтаж-21".
За результатом проведених торгів переможцем визначено Товариство з обмеженою відповідальністю "Комерційний центр "Лібертон" з ціновою пропозицією 14899585,63 грн.
19.10.2021 Департамент (як замовник) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Комерційний центр "Лібертон" (як генеральний підрядник) уклали договір на виконання будівельно-монтажних робіт №354/10-21, відповідно до п. 1.1 якого замовник доручає, а генеральний підрядник забезпечує відповідно до проектно-кошторисної документації та умов договору виконання будівельно-монтажних робіт з будівництва.
Згідно з п. 1.2 договору об`єкт: ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013 Нове будівництво малого групового будинку за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Довгинцівський район, вул. Володимирівська, між буд. 61 та 65 (ДК 021:2015:45300000-0 Будівельно-монтажні роботи); місце розташування об`єкта: вул. Володимирівська, між буд. 61 та 65, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, Україна, 50025.
Пунктом 1.3 договору передбачено, що склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання генпідряднику, визначені на підставі проектно-кошторисної документації, яку було відкориговано та отримано експертний звіт; склад та обсяги робіт можуть бути переглянуті в процесі реконструкції у разі внесення змін до проектної документації.
Генпідрядник розпочне виконання робіт у строк, що не перевищує 10 днів з дня укладання договору і завершить виконання робіт до 30.12.2024 (п.1.4 Договору в редакції додаткової угоди №9 від 15.12.2023).
Відповідно до п. 1.5 договору початок та закінчення будівельно-монтажних робіт визначається календарним графіком виконання робіт, який є невід`ємною частиною договору (додаток №2) та умовами договору.
Згідно з п. 2.1 договору договірна ціна робіт визначається на основі кошторису, що є невід`ємною частиною договору (додаток №1), є динамічною і складає 14899585,63 грн, у тому числі ПДВ 20% - 2483264,27 грн.
Генпідрядник зобов`язаний: забезпечити виконання робіт у строки, встановлені цим договором (п.3.4.1); здійснювати експертну перевірку (при визначеній будівельними нормами необхідності) випробовування конструкцій, виробів, устаткування тощо, які використовуються при будівництві, та повідомляти про це замовника у визначені Договором строки (п.3.4.2); передати замовнику у порядку, передбаченому законодавством та Договором, об`єкт будівництва (п.3.4.3); вжити всіх необхідних заходів до недопущення передачі без згоди замовника проектної документації (примірників, копій) третім особам (п.3.4.4); забезпечити ведення та передачу замовнику в установленому порядку документів про виконання Договору (п.3.4.5); забезпечити координацію діяльності субпідрядників, залучати їх до вирішення наявних проблем, створювати необхідні умови для виконання договірних зобов`язань і контролювати хід їх виконання, здійснювати приймання робіт, представляти їх інтереси у відносинах із замовником; генпідрядник несе перед замовником відповідальність за дії субпідрядників такою ж мірою, як і за свої власні дії (п.3.4.6); забезпечити при наявності субпідрядних договорів відсутність будь-яких правових відносин між замовником і субпідрядниками при виконанні цього Договору (п.3.4.7); нести відповідальність за залучення для виконання робіт робітників та інженерно- технічних працівників достатньої кількості та відповідної кваліфікації (п.3.4.8); нести відповідальність за якість виконаних робіт, застосовуваних матеріалів, устаткування (п.3.4.9); своєчасно та невідкладно усувати недоліки робіт, допущені з його вини (п.3.4.10); відшкодувати відповідно до законодавства та Договору завдані замовнику збитки (п.3.4.11); інформувати в установленому порядку замовника про хід виконання зобов`язань за Договором, обставини, що перешкоджають його виконанню, а також про заходи, необхідні для їх усунення (п.3.4.12).
Згідно з п. 10.1 договору фінансування будівництва об`єкта проводиться за планом, який складається Замовником, узгоджується з інвестором (головним розпорядником бюджетних коштів) та генпідрядником і є невід`ємною частиною договору (додаток №3). Бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення згідно ст.23 (ч.1) Бюджетного Кодексу України; фінансування робіт здійснюється замовником відповідно до плану фінансування по мірі надходження бюджетних коштів (п.10.2 договору).
Відповідно до п. 11.1 договору розрахунки за виконані роботи проводяться протягом 10 (десяти) робочих днів після надходження коштів з бюджету на розрахунковий рахунок замовника для фінансування зазначених робіт та будуть здійснюватися на підставі акту здачі-приймання виконаних робіт по формі №КБ-2в, довідки про вартість виконаних будівельних робіт по формі №КБ-3 та рахунку на оплату робіт; проміжними платежами в міру виконання робіт.
Пунктом 11.7 договору передбачено, що замовник за наявності бюджетних коштів на розрахунковому рахунку, протягом 10 (десяти) робочих днів перераховує генпідряднику аванс у розмірі 100% від вартості зазначених робіт за договором згідно Порядку та умовам надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на проектні, будівельно-ремонтні роботи, придбання житла та приміщень для розвитку сімейних та інших форм виховання, наближених до сімейних, підтримку малих групових будинків та забезпечення житлом дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (далі – КМУ) від 26.05.2021 №615 "Деякі питання забезпечення дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа житлом та підтримки малих групових будинків", згідно постанови КМУ від 27.12.2001 №1764 "Про затвердження Порядку державного фінансування капітального будівництва" (зі змінами), постанови КМУ від 04.12.2019 №1070 "Деякі питання здійснення розпорядником (одержувачами) бюджетних коштів попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти" (зі змінами), та з урахуванням обмежень визначених постановою КМУ від 22.07.2020 №641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (зі змінами) і відповідно до Положення про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються в поточному бюджетному періоді 2021 року, затвердженого наказом Департаменту від 18.02.2021 №26-ОД.
Згідно з п. 11.8 договору використаний аванс погашається на підставі актів виконаних робіт за формою №КБ-2в, підписаних уповноваженими представниками сторін. Генпідрядник згідно з постановою КМУ від 26.05.2021 №615 "Деякі питання забезпечення дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа житлом та підтримки малих групових будинків", згідно постанови КМУ від 27.12.2001 №1764 "Про затвердження Порядку державного фінансування капітального будівництва" (зі змінами), постанови КМУ від 04.12.2019 №1070 "Деякі питання здійснення розпорядником (одержувачами) бюджетних коштів попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти" (зі змінами), та з урахуванням обмежень визначених постановою КМУ від 22.07.2020 №641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (зі змінами) і відповідно до Положення про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються в поточному бюджетному періоді 2021 року, затвердженого наказом Департаменту від 18.02.2021 №26-ОД, зобов`язується використати одержаний аванс на виконання робіт протягом дев`яти місяців після одержання авансу; за закінченням цього терміну невикористані суми авансу повертаються замовнику з нарахуванням річної відсоткової плати на рівні облікової ставки НБУ із застосуванням коефіцієнта 1.2 за кожний день прострочення (п.11.9 договору). 
Відповідно до п. 11.11 договору бюджетні фінансові зобов`язання за спеціальним фондом бюджету беруться замовником виключно в межах відповідних фактичних надходжень спеціального фонду бюджету. 
Пунктом 13.2 договору у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань генпідрядник сплачує замовнику штрафні санкції (пеню) у розмірі облікової ставки НБУ за кожний день прострочення, а у разі здійснення попередньої оплати генпідрядник, крім сплати штрафних санкцій, повертає замовнику не освоєні вчасно кошти з урахуванням індексу інфляції; крім сплати штрафних санкцій генпідрядник компенсує замовнику збитки, зумовлені невиконанням або неналежним виконанням своїх зобов`язань за договором.
Генпідрядник несе відповідальність за порушення зі своєї вини строків виконання робіт, що зазначаються у календарному графіку робіт; у разі порушення строків виконання робіт генпідрядник сплачує штрафні санкції (пеню) у розмірі облікової ставки НБУ від вартості договірної ціни за кожний день прострочення (п.13.3 договору). 
Згідно з п. 13.4 договору сторони зобов`язуються докладати зусиль для вирішення спорів у досудовому порядку, в тому числі шляхом проведення переговорів, пошуку взаємоприйнятних рішень, залучення експертів, продовження строків врегулювання розбіжностей, внесення змін в умови договору тощо. У разі недосягнення Сторонами згоди спори (розбіжності) вирішуються у судовому порядку (п.13.5 договору).
У відповідності з п.14.1 договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання договору та виникли поза волею сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна, тощо). 
Пунктом 15.1 договору передбачено, що зміна договору здійснюється шляхом зміни або доповнення його умов за ініціативою будь-якої сторони на підставі додаткової угоди; додаткова угода є невід`ємною частиною договору; перегляд основних умов договору оформлюється додаткового угодою з урахуванням вимог ст.41 Закону №114-IX від 19.09.2019 "Про внесення змін до Закону Про публічні закупівлі та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення публічних закупівель".
Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 30.12.2024, а у частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором; строком договору є час, протягом якого сторони будуть здійснювати свої права та виконувати свої обов`язки відповідно до договору (п.16.1 договору в редакції додаткової угоди №9 від 15.12.2023). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (п.16.2 договору).
На виконання п.11.7 договору Департамент капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційний центр "Лібертон" перерахував аванс в межах 95% на виконання робіт за об`єктом: Нове будівництво малого групового будинку за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Довгинцівський район, вул. Володимирівська, між буд. 61 та 65 на загальну суму 14154606,00 грн (платіжні доручення №2078 від 20.10.2021 на суму 10158 942,00 грн та №2212 від 04.11.2021 на суму 3995 664,00 грн).
11.04.2022 Департамент капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації та Товариство з обмеженою відповідальністю "Комерційний центр "Лібертон" додатковою угодою №4 внесли зміни до договору, а саме: генпідрядник використовує одержану попередню оплату на виконання робіт на об`єкті протягом дев`яти місяців після одержання авансу, за виключенням періоду дії Указів Президента України про встановлення та продовження строку дії воєнного положення. Ця додаткова угода укладена відповідно до п.4 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі", Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", Указу Президента України від 14.03.2022 №133/2022 "Про продовження строку дії воєнного положення в Україні" та п.14.1 розд.14 Договору, на підставі повідомлення Торгово-промислової палати України щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, у зв`язку з виникненням об`єктивних обставин, що унеможливлювали виконання зобов`язань в строки, передбачені договором.
30.05.2023 Дніпропетровська обласна прокуратура листом №24-605вих-23 повідомила Департамент капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації про наявні порушення інтересів держави та витребувала інформацію про вжиття заходів щодо усунення порушень.
30.06.2023 Департамент капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації у відповіді №1362/0/174-23 повідомив про відсутність, на його думку, будь-яких порушень під час укладення додаткових угод до договору, відсутність підстав для вжиття заходів щодо захисту інтересів держави, а також відсутність обставин, які б вказували на невиконання або неналежне виконання облдержадміністрацією та/або Департаментом капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації своїх функцій щодо захисту майнових інтересів держави у бюджетній сфері.
25.01.2024 Дніпропетровська обласна прокуратура направила аналогічне повідомлення №24-114 вих-24 до Дніпропетровської обласної державної адміністрації.
22.02.2024 Департамент капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації у відповіді №390/0/174-24 повідомив про відсутність, на його думку, будь-яких порушень під час укладення додаткових угод до договору, відсутність підстав для вжиття заходів щодо захисту інтересів держави, а також відсутність обставин, які б вказували на невиконання або неналежне виконання облдержадміністрацією та/або Департаментом своїх функцій щодо захисту майнових інтересів держави у бюджетній сфері.
Дніпропетровська обласна прокуратура попередньо, до пред`явлення позову, листами від 27.03.2024 №24-400вих-24 і №24-401вих-24 повідомила Дніпропетровську обласну державну адміністрацію та Департамент капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації про прийняття рішення стосовно представництва інтересів держави шляхом пред`явлення до суду цього позову.
За повідомленням Головного управління Державної казначейської служби України від 21.02.2024 №04-10-10/2725 та Департаменту капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 11.12.2023 №2963/0/174-23 за Договором згідно виписки з рахунку, відкритого на ім`я Департаменту капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації, 13.03.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Комерційний центр "Лібертон" повернуло кошти у сумі 1619270,50 грн та 11.12.2023 частково закрило аванс в сумі 4379200,34 грн ф. КБ-3 та на підставі акту здавання-приймання виконаних будівельно-монтажних робіт ф. КБ-2.
Після відкриття провадження у справі (09.04.2024) Товариство з обмеженою відповідальністю "Комерційний центр "Лібертон" надало суду: акт №3 приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2в на суму 949845,84 грн за квітень 2024 року; акт №4 приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2в на суму 2487522,62 грн за квітень 2024 року; довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3 за квітень 2024 року на загальну суму 3437368,46 грн; акт приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2в №5 від 25.06.2024 на суму 3527127,67 грн; акт приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2в №6 від 25.06.2024 на суму 288278,69 грн; акт приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2в №7 від 12.07.2024 на суму 903360,34 грн; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3 за червень на суму 3815406,36 грн; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3 липень 2024 року на суму 903360,34 грн.
Заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації та Департаменту капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просив: визнати недійсною додаткову угоду №4 від 11.04.2022 до договору; стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю "Комерційний центр "Лібертон" на користь Департаменту капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації заборгованість в сумі 12918154,51 грн, з яких: 8156135,16 грн, невикористаний аванс за договором, 2064889,20 грн - інфляційні втрати, 610788,69 грн - 3% річних, 2086341,46 грн - пені.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2024, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 19.02.2025, позов задоволено частково, закрито провадження у справі в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційний центр "Лібертон" основного боргу в сумі 8156135,16 грн, визнана недійсною додаткова угода №4 від 11.04.2022 до договору, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційний центр "Лібертон" на користь Департаменту капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації 292799,60 грн - пені, 140749,30 грн - інфляційних втрат, 29279,96 грн - 3% річних. 
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.04.2025 касаційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури задоволено частково. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.02.2025 у справі №904/1500/24 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційний центр "Лібертон" на користь Департаменту капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації 4299190,49 грн, з яких 793541,86 грн - пені, 1924139,90 грн - інфляційних втрат, 581507,373 грн - 3% річних - скасовано. Справу №904/1500/24 в цій частині направлено на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області. 
Скасовуючи частково рішення та постанову колегія суддів Касаційного господарського суду Верховного Суду зазначила, що суди попередніх інстанцій не встановили:
- чи були авансові платежі від 20.10.2021 на суму 10158942,00 грн та від 04.11.2021 на суму 3995664,00 грн використані протягом дев`яти місяців та погашені відповідними актами виконаних робіт форми КБ-2 та, якщо не використані, то у якому розмірі. 
Вказала, що під час нового розгляду справи суд першої інстанції має встановити: 
1) кінцеву дату, встановлену договором, для використання та погашення авансу (з урахуванням кожного авансового платежу); 
2) період, протягом якого відбулося протиправне користування авансом (з моменту спливу дев`ятимісячного терміну на використання та погашення авансу до моменту складення встановлених у п.11.8 договору актів виконаних робіт за формою №КБ-2в); 
3) перевірити правильність наданого прокурором обрахунку інфляційних втрат, 3% річних, пені з урахуванням періоду, протягом якого відбулося протиправне користування авансом.
На виконання вказівок суду касаційно інстанції, місцевий господарський суд встановив, що дев`ятимісячний строк використання авансу в сумі 10158942,00 грн спливає – 23.07.2022; в сумі 3995664,00 грн – 05.08.2022. 
До звернення прокурора з позовом до суду (квітень 2024 року):
- 13.03.2023 відповідач повернув позивачу-2 невикористаний аванс у розмірі 1619270,50 грн, 
- 11.12.2023 актом здавання-приймання виконаних будівельно-монтажних робіт форми КБ-2в та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3 підтверджено використання частини авансу в сумі 4379200,34 грн; 
Відповідно, сума невикористаного авансу склала 8156135,16 грн.
Після відкриття провадження при первісному розгляді даної справи відповідач надав:
- акти виконаних робіт форми КБ-2 на загальну суму 8156135,16 грн (за квітень 2024 року (акти №3, №4 на суму 3437368,46 грн), за червень 2024 року (акт №5, №6 на суму 3815406,36 грн); за липень 2024 року (акт №7 на суму 903360,34 грн)).
Таким чином, суд першої інстанції закрив провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 8156135,16 грн. 
Отже, матеріали справи містять докази використання авансу у розмірі 8156135,16 грн. під час першого розгляду справи. 
З урахуванням наведеного, відповідач використав одержаний аванс в загальній сумі 12535335,50 грн. Залишок авансу у розмірі 1619270,50 грн відповідач повернув позивачу-2 13.03.2023.
За порушення строку повернення авансу у розмірі 1619270,50 грн рішенням суду від 20.08.2024 стягнуто заявлені до стягнення прокурором пеню, 3% річних та інфляційні втрати. В цій частині рішення набрало законної сили та на новий розгляд не передавалося. 

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо стягнення 4299190,49 грн, з яких: 793541,86 грн - пені, 1924139,90 грн - інфляційних втрат, 581507,373 грн - 3% річних, нарахованих за прострочення повернення коштів невикористаного авансу за договором № 354/10-21 від 19.10.2021, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач мав розпочати виконувати деякі роботи у жовтні, листопаді 2022 року, тобто вже після закінчення строку використання авансу. Таким чином, виконання сторонами договору та реальні дати перерахування авансу, фактично не відповідають графікам і вказують на виконання робіт поза межами строку використання авансу, оскільки до календарного графіку виконання робіт зміни внесені не були.
Аналіз змісту укладеного між сторонами договору №354/10-21 від 19.10.2021 свідчить, що правила встановленні статтею 213 Цивільного кодексу України не дозволяють визначити зміст п. 11.8-11.9 договору щодо тривалості користування генпідрядником отриманим ним від замовника авансом.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідач використав одержаний аванс в загальній сумі 12535335,50 грн. Залишок авансу у розмірі 1619270,50 грн відповідач повернув позивачу-2 13.03.2023. За порушення строку повернення авансу у розмірі 1619270,50 грн рішенням суду від 20.08.2024 стягнуто заявлені до стягнення прокурором пеню, 3% річних та інфляційні втрати і в цій частині рішення набрало законної сили та на новий розгляд не передавалося. 
Суд звернув увагу, що договором окремо передбачено відповідальність за прострочення виконання робіт. Відповідно, у даній ситуації прокурор може ставити питання про відповідальність підрядника за несвоєчасне виконання робіт, а не несвоєчасне повернення авансу. Однак, таких позовних вимог прокурором не заявлено. При цьому, матеріалами справи підтверджено виконання робіт з простроченням календарного графіку, і у даному випадку можливим є порушення строку виконання робіт, втім, це не є предметом даного спору. 

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Оскільки жодна із сторін не ставить під сумнів підстави представництва прокурором інтересів держави в особі позивачів у цій справі, то суд апеляційної інстанції не надає оцінки цим обставинам. 

В межах частини позовних вимог, що підлягали повторному розгляду, та вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з мотивуванням рішення суду першої інстанції з наступних мотивів.
Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. 
За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. 
З огляду на характер робіт, які Відповідач, як Генпідрядник, зобов`язався виконати за умовами укладеного між сторонами договору №354/10-21 від 19.10.2021 на виконання будівельно-монтажних робіт з будівництва об`єкту, які є будівельними, зазначений договір за своєю правовою природою є договором будівельного підряду.
Відповідно до статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.
Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.
До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з частиною 4 статті 879 Цивільного кодексу України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Згідно з пунктом 98 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 № 668, у договорі підряду сторони можуть передбачати надання замовником авансу з визначенням порядку його використання.
За умовами п.11.7 договору замовник за наявності бюджетних коштів на розрахунковому рахунку, протягом 10 (десяти) робочих днів перераховує генпідряднику аванс у розмірі 100% від вартості зазначених робіт за договором.
Аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №918/631/19, постанови Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №910/12382/17, від 16.09.2022 у справі №913/703/20).
На виконання п.11.7 договору Департамент капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації перерахував на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційний центр "Лібертон" аванс на виконання робіт в межах 95% на загальну суму 14154606,00 грн (платіжні доручення №2078 від 20.10.2021 на суму 10158 942,00 грн та №2212 від 04.11.2021 на суму 3995664,00 грн).
Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 16.09.2022 у справі №913/703/20, а також Верховний Суд у постановах від 22.01.2019 у справі №922/1119/18, від 07.12.2018 у справі №910/23196/17, від 02.04.2019 у справі №917/194/18, на які посилається прокурор, дійшов висновку, що належними і допустимими доказами використання одержаного авансу є, зокрема, підписані сторонами примірні форми КБ-2в "Акт приймання виконаних будівельних робіт", КБ-3 "Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати".
Використаний аванс погашається на підставі актів виконаних робіт за формою №КБ-2в, підписаних уповноваженими представниками сторін (п.11.8 договору).
Тобто, сторони у договорі чітко визначили вимоги щодо документів, які підтверджують факт використання суми авансу, зазначивши, що такими документами є акт приймання виконаних робіт за формою №КБ-2в.
Відтак, прокурор правильно зазначає, що враховуючи дату здійснення авансових платежів (від 20.10.2021 на суму 10158942,00 грн та від 04.11.2021 на суму 3995664,00 грн) та положення пунктів 11.8, 11.9 договору, генеральний підрядник (ТОВ "КЦ "Лібертон") повинно було використати або повернути на користь замовника (Департаменту) аванс на суму 10158942,00 грн та на суму 3995664,00 грн протягом дев`яти місяців з моменту її отримання.
Звертаючись до суду з позовом, Прокурор посилався на те, що у строк, визначений у Договорі, протягом 9 місяців, тобто до 23.07.2022 та 05.08.2022 включно, Відповідачем (Генпідрядником) не було підтверджено належними і допустимими доказами факт використання отриманої від Позивача (Замовника ) суми авансу (його частини). При цьому, на момент пред`явлення позову Прокурором (у квітні 2024 року) належними і допустимими доказами (Актом здавання-приймання виконаних будівельно-монтажних робіт ф. КБ-2в та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3 від 11.12.2023) було підтверджено лише використання частини авансу (з простроченням) в сумі 4 379 200,34 грн. Сума невикористаного авансу складала 8 156 135,16 грн. 
Отже, обґрунтування позову полягає саме у невикористанні (1) та неповерненні (2) суми авансу, з нарахуванням річної відсоткової плати на рівні облікової ставки Національного банку України із застосуванням коефіцієнта 1,2 за кожний день прострочення. Тобто, із застосуванням неустойки, визначеної п.11.9.
Звертаючись із вимогами про стягнення 1793541,86 грн - пені, 1924139,90 грн – інфляційних втрат, 581508,73 грн – 3% річних за прострочення погашення авансу, прокурор вказує на п. 11.9 договору.
Як зазначалось вище, п.11.9 договору визначено, що Генпідрядник згідно з постановою КМУ від 26.05.2021 №615 "Деякі питання забезпечення дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа житлом та підтримки малих групових будинків", згідно постанови КМУ від 27.12.2001 №1764 "Про затвердження Порядку державного фінансування капітального будівництва" (зі змінами), постанови КМУ від 04.12.2019 №1070 "Деякі питання здійснення розпорядником (одержувачами) бюджетних коштів попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти" (зі змінами), та з урахуванням обмежень визначених постановою КМУ від 22.07.2020 №641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (зі змінами) і відповідно до Положення про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються в поточному бюджетному періоді 2021 року, затвердженого наказом Департаменту від 18.02.2021 №26-ОД, зобов`язується використати одержаний аванс на виконання робіт протягом дев`яти місяців після одержання авансу; за закінченням цього терміну невикористані суми авансу повертаються замовнику з нарахуванням річної відсоткової плати на рівні облікової ставки НБУ із застосуванням коефіцієнта 1.2 за кожний день прострочення (п.11.9 договору). 
З аналізу вказаного пункту слідує, що відповідальність Генпідрядника настає за одночасної наявності таких умов:
- якщо надані грошові кошти у вигляді авансу не використані протягом 9 місяців;
- невикористаний аванс не повернутий, або повернутий з порушенням передбачених строків.
Отже, мета застосування вказаної санкції полягає зокрема, у отримані компенсації за не використані кошти зі сторони Генпідрядника при користуванні бюджетними коштами без їх цільового призначення, а не у випадку несвоєчасного підтвердження факту використання та складання відповідних актів виконаних робіт.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Матеріалами справи підтверджується, що: 
- 20.10.2021 (оплата 23.10.2021) позивачем-2 був внесений аванс в сумі 10158942,00 грн (а.с.64, т.1); 
- 04.11.2021 (оплата 05.11.2021) позивачем-2 був внесений авансу в сумі 3995664,00 грн (а.с.65, т.1).
Отже, дев`ятимісячний строк використання авансу в сумі 10158942,00 грн спливає – 23.07.2022; в сумі 3995664,00 грн – 05.08.2022. 
До звернення прокурора з позовом до суду (квітень 2024 року):
- 13.03.2023 відповідач повернув позивачу-2 невикористаний аванс у розмірі 1619270,50 грн, 
- 11.12.2023 актом здавання-приймання виконаних будівельно-монтажних робіт форми КБ-2в та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3 підтверджено використання частини авансу в сумі 4379200,34 грн.,
відповідно, сума невикористаного авансу склала 8156135,16 грн.
Після відкриття провадження при первісному розгляді даної справи відповідач надав:
- акти виконаних робіт форми КБ-2в на загальну суму 8156135,16 грн (за квітень 2024 року (акти №3, №4 на суму 3437368,46 грн), за червень 2024 року (акт №5, №6 на суму 3815406,36 грн); за липень 2024 року (акт №7 на суму 903360,34 грн)).
Враховуючи надані Відповідачем суду передбачені умовами договору докази використання авансу у розмірі 8 156 135 грн 16 коп., Прокурором подано до суду першої інстанції клопотання про закриття провадження у справі № 904/1500/24 в частині стягнення з Відповідача - 8 156 135 грн 16 коп. (суми невикористаного авансу) у зв`язку з відсутністю предмету спору в частині стягнення суми основного боргу у вказаному розмірі з посиланням на п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.
Таким чином, суд першої інстанції закрив провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 8156135,16 грн. 
У постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 19.02.2024 по справі № 567/3/22 зазначено таке: 
«Об`єднана палата нагадує, що добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).
В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.».
Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що, прийнявши в якості належних доказів надані Відповідачем акти приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3, якими відповідно до п. 11.8. договору використаний аванс у сумі 8 156 135 грн 16 коп. вважається погашеним, Прокурор зазначив про відсутність предмету спору, подавши відповідне клопотання, залишивши поза увагою той факт, що вказані кошти фактично не були сплачені Відповідачем Позивачу, як того вимагав прокурор у позові, а на зазначену суму авансованих коштів роботи прийняті позивачем-2 і прокурор (з огляду на заявлене ним клопотання) з цим погодився, і в той же час, прокурор вимагає неустойки за невикористання цього ж авансу.

Також колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи містять докази використання відповідачем авансу, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями, якими підтверджується придбання матеріалів та сплати за виконання робіт, надання послуг. 
Так, на підтвердження придбання матеріалів, для виконання обумовлених договором робіт, наведених зокрема і в актах виконаних робіт, відповідачем надані:
- платіжні доручення від 25.10.2021: №98 на суму 446809,00 грн (оплата ТОВ "Вікна Віконда" за вікна); №117 на суму 341375,93 грн (оплата ТОВ "Будторг КР" за будматеріали); №97 на суму 262654,20 грн (оплата ТОВ "Електроснаб-Україна" за електротовари); №120 на суму 241036,44 грн (оплата ТОВ "Будторг КР" за будматеріали); №91 на суму 146060,49 грн (оплата ТОВ "Електроснаб-Україна" за електротовари); №94 на суму 193543,03 грн (оплата ТОВ “Електроснаб-Україна" за електротовари); №122 на суму 113439,90 грн (оплата ТОВ "Будторг КР" за будматеріали); №92 на суму 116793,53 грн (оплата ТОВ "Електроснаб-Україна" за електротовари); №99 на суму 94500,00 грн (оплата ТОВ "Екопласт Штанцл Україна” за установку очищення води); №118 на суму 99884,06 грн (оплата ТОВ "Будторг КР" за будматеріали); №90 на суму 47498,77 грн ( оплата ТОВ "Еніта ЛТД" за покриття, плінтус); №121 на суму 54299,26 грн (оплата ТОВ "Будторг КР" за будматеріали); №119 на суму 35961,84 грн (оплата ТОВ "Будторг КР" за будматеріали; №95 на суму 41598,85 грн (оплата ТОВ "Електроснаб-Україна" за електротовари); №106 на суму 20813,35 грн (оплата ТОВ "Промбуд Дніпро" за суміші); №102 на суму 35736,28 грн (оплата ТОВ "Промбуд Дніпро" за щебінь); №115 на суму 18729,48 грн (оплата ТОВ "Промбуд Дніпро" за суміші); №96 на суму 20728,73 грн (оплата ТОВ "Електроснаб-Україна" за електротовари); №101 на суму 16248,68 грн (оплата ТОВ "Промбуд Дніпро" за пісок, щебінь); №104 на суму 14629,97 грн (оплата ТОВ "Промбуд Дніпро" за пісок, щебінь); №105 на суму 6682,12 грн (оплата ТОВ "Промбуд Дніпро" за суміші); №114 на суму 12493,37 грн (оплата ТОВ "Промбуд Дніпро" за розчин); №111 на суму 4102,86 грн (оплата ТОВ "Промбуд Дніпро" за суміші); №108 на суму 4923,66 грн (оплата ТОВ "Промбуд Дніпро" за суміші); №112 на суму 3819,96 грн (оплата ТОВ "Промбуд Дніпро" за розчин); №93 на суму 3860,44 грн (оплата ТОВ "Електроснаб-Україна" за електротовари); №110 на суму 2392,72 грн (оплата ТОВ "Промбуд Дніпро" за суміші); №103 на суму 3554,35 грн (оплата ТОВ "Промбуд Дніпро" за пісок); №116 на суму 1862,84 грн (оплата ТОВ "Промбуд Дніпро" за розчин); №107 на суму 1248,34 грн (оплата ТОВ "Промбуд Дніпро" за суміші, розчин); №100 на суму 1163,84 грн (оплата ТОВ "Промбуд Дніпро" за пісок, щебінь); №109 на суму 617,35 грн (оплата ТОВ "Промбуд Дніпро" за розчин; №113 на суму 452,44 грн (оплата ТОВ "Промбуд Дніпро" за розчин); 
- платіжні доручення від 26.10.2021 №123 на суму 244151,17 грн (оплата ТОВ "Промбуд Дніпро" за суміші, розчин); №124 на суму 155964,60 грн (оплата ТОВ "Промбуд Дніпро" за суміші); №125 на суму 86071,81 грн (оплата ТОВ "Промбуд Дніпро" за розчин); №126 на суму 81659,26 грн (оплата ТОВ "Промбуд Дніпро" за розчин); №127 на суму 62073,29 грн (оплата ТОВ "Промбуд Дніпро" за суміші); №128 на суму 51065,39 грн (оплата ТОВ "Промбуд Дніпро" за суміші); №129 на суму 41573,68 грн (оплата ТОВ "Промбуд Дніпро" за суміші); №130 на суму 36846,79 грн (оплата ТОВ "Промбуд Дніпро" за розчин); №131 на суму 11868,73 грн (оплата ТОВ "Промбуд Дніпро" за суміші, розчин); №132 на суму 32722,18 грн (оплата ТОВ "Промбуд Дніпро"за суміші); №133 на суму 7751,64 грн (оплата ТОВ "Промбуд Дніпро" за суміші); №134 на суму 6451,28 грн (оплата ТОВ "Промбуд Дніпро" за розчин); №135 на суму 6154,57 грн (оплата ТОВ "Промбуд Дніпро" за суміші); №136 на суму 3948,96 грн (оплата ТОВ "Промбуд Дніпро" за суміші); №137 на суму 3339,24 грн (оплата ТОВ "Промбуд Дніпро" за розчин); №138 на суму 2368,64 грн (оплата ТОВ "Промбуд Дніпро" за розчин);
- платіжні доручення від 27.10.2021 №174 на суму 739171,98 грн (оплата ТОВ "Конструкттрейд" за швелер); №144 на суму 638949,51 грн (оплата ТОВ "Металоцентр Смарт" за цеглу); №160 на суму 497062,16 грн (оплата ПП "Велес Гранд" за плити; №175 на суму 390653,76 грн (оплата ТОВ "Конструкттрейд" за швелер, конструкції); №139 на суму 309045,10 грн (оплата ПП "Інфрасервіс" за двері); платіжне доручення №145 на суму 359977,30 грн (оплата ТОВ "Балівський ЗЗБК" за плити); №140 на суму 221099,76 грн (оплата ПП "Інфрасервіс" за суміші); №146 на суму 244858,13 грн (оплата ТОВ "Балівський ЗЗБК" за блоки); №141 на суму 181594,61 грн (оплата ПП "Інфрасервіс" за суміші, антисептик); №161 на суму 167964,96 грн (оплата ПП "Велес Гранд" за плити); №162 на суму 106128,90 грн (оплата ПП "Велес Гранд" за скловату); №163 на суму 97684,93 грн (оплата ПП "Велес Гранд" за плити); №151 на суму 75340,73 грн (оплата ФОП Литвиненко С.В. за сантехнічні матеріали); №164 на суму 73068,32 грн (оплата ПП "Велес Гранд" за плити); №142 на суму 33109,08 грн (оплата ПП "Інфрасервіс" за двері); №166 на суму 24586,71 грн (оплата ПП "Велес Гранд" за скловату); №150 на суму 23693,05 грн (оплата ФОП Литвиненко С.В. за сантехнічні матеріали); №143 на суму 20068,80 грн (оплата ПП "Інфрасервіс" за тактильні матеріали); №167 на суму 19378,73 грн (оплата ПП "Велес Гранд" за плити); №168 на суму 17431,34 грн (оплата ПП "Велес Гранд" за плити); №169 на суму 15649,49 грн (оплата ПП "Велес Гранд" за плити); №170 на суму 3730,96 грн ( оплата ПП "Велес Гранд" за теплий дім); №171 на суму 2474,60 грн (оплата ПП "Велес Гранд" за плити); №147 на суму 59396,12 грн (оплата ТОВ "Будконструкція" за плити, кільце); №148 на суму 6378,00 грн (оплата ТОВ "Будконструкція" за перемички); №149 на суму 41556,00 грн (оплата ТОВ "Будконструкція" за подушки, лотки);
- платіжне доручення від 02.11.2021 №176 на суму 68680,00 грн (оплата ТОВ "Окко-Бізнес Партер" за ДТ та бензин;
- платіжне доручення від 11.11.2021 №183 на суму 460500,00 грн (оплата ПДВ за жовтень 2021 року); 
- платіжне доручення від 13.12.2021 №200 на суму 400000,00 грн (ПДВ за листопад 2021 року) №201 на суму 91046,00 грн (оплата ТОВ "Окко-Бізнес партер" за ДТ та бензин);
- платіжне доручення від 15.11.2021 №185 на суму 57414,00 грн (оплата ТОВ "Окко-Бізнес Партер" за ДТ та бензин); 
- платіжне доручення від 22.11.2021 №186 на суму 450000,00 грн (ПДВ за жовтень 2021 року)
- платіжні доручення від 26.11.2021 №192 на суму 12054,32 грн (оплата ПП "Велес Гранд" за плити); №193 на суму 610000,00 грн (оплата ПДВ за листопад 2021 року); №194 на суму 24938 грн (оплата ТОВ "Окко-Бізнес Партер" за ДТ та бензин); 
- платіжне доручення від 12.01.2022 №207 на суму 700300,00 грн (ПДВ за грудень 2021 року);
- платіжні доручення від 13.01.2022 № 212 на суму 3913,98 грн (військовий збір); №208 на суму 1050000,00 (ПДВ за грудень 2021 року) №213 на суму 210052,11 грн (заробітна плата); № 211 на суму 46968,10 грн (податки з доходів фізичних осіб); №210 на суму 55859,74 грн (ЄСВ); №209 на суму 590,91 грн (ЄСВ); 
- платіжне доручення від 18.01.2022 №214 на суму 47938,00 грн (оплата ТОВ "Окко-Бізнес Партер" за ДТ та бензин);
- платіжне доручення від 28.01.2022 №236 на суму 631500,00 (ПДВ за грудень 2021 року).
Тобто, актом здавання-приймання виконаних будівельно-монтажних робіт форми КБ-2в від 11.12.2023 та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3 підтверджено використання частини авансу в сумі 4379200,34 грн. Також в матеріалах справи містяться акти виконаних робіт форми КБ-2 на загальну суму 8156135,16 грн (за квітень 2024 року (акти №3, №4 на суму 3437368,46 грн), за червень 2024 року (акт №5, №6 на суму 3815406,36 грн); за липень 2024 року (акт №7 на суму 903360,34 грн)).
Отже, матеріалами справи підтверджується використання відповідачем одержаного авансу в загальній сумі 12535335,50 грн. (8 156 135 грн 16 коп. + 4379200,34 грн.). Залишок авансу у розмірі 1619270,50 грн відповідач повернув 13.03.2023 позивачу-2.
За порушення строку повернення авансу у розмірі 1619270,50 грн рішенням суду від 20.08.2024 стягнуто заявлені до стягнення прокурором пеню, 3% річних та інфляційні втрати і в цій частині рішення набрало законної сили та на новий розгляд не передавалося. 
Звідси, з урахуванням положень п. 11.9. Договору, та приймаючи до уваги використання вказаної суми попередньої оплати, клопотання прокурора про закриття провадження в цій частині вимог (щодо повернення невикористаної частини авансу) у Генерального підрядника відсутні підстави для її повернення на користь Замовника, а тому відсутні підстави і для нарахування річної відсоткової плати на рівні облікової ставки Національного банку України із застосуванням коефіцієнта 1,2 за кожний день прострочення, а також застосування ст. 625 ЦК України.
Пунктом 13.2 договору передбачено, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань генпідрядник сплачує замовнику штрафні санкції (пеню) у розмірі облікової ставки НБУ за кожний день прострочення, а у разі здійснення попередньої оплати генпідрядник, крім сплати штрафних санкцій, повертає замовнику неосвоєні кошти з урахуванням індексу інфляції. 
При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що виходячи із заявлених позовних вимог, Прокурор не просив застосувати до Відповідача передбачену умовами договору відповідальність саме за порушення строку надання таких доказів (актів виконаних робіт по формі № КБ-2в, підписаних уповноваженими представниками сторін, якими відповідно до 11.8. договору погашається використаний аванс).
Також, суд звертає увагу, що договором окремо передбачено відповідальність за прострочення виконання робіт і матеріали справи містять акти виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт, які датовані з простроченням календарного графіку, і у даному випадку можливим є порушення строку виконання робіт. Відповідно, у даній ситуації прокурор може ставити питання про відповідальність підрядника за несвоєчасне виконання робіт, а не несвоєчасне повернення авансу. Однак, таких позовних вимог прокурором не заявлено, і такі не є предметом даного спору. 

Принагідно, колегія суддів звертає увагу, що, як правильно визначив суд першої інстанції, умовами п. 11.9 договору генпідрядник зобов`язаний повернути невикористану частину авансу протягом 9 місяців після одержання авансу, а саме до 05.08.2022 (від дати останнього платежу), при цьому не враховано, що кінцевим строком виконання робіт є 30.12.2022. 
Тобто, у даному випадку міститься колізія щодо умов виконання договору, в той час, як профінансове авансування саме виконання робіт на певний строк (дев`ять місяців) до 05.08.2022, натомість кінцевим строком виконання робіт за договором згідно календарного графіку є 30.12.2022.
Суд враховує, що договір було укладено за результатами проведення публічних закупівель, розроблявся безпосередньо позивачем-2, тому саме позивач-2 повинен нести ризики розбіжності формулювання п.11.8, 11.9 та календарного графіку виконання робіт щодо освоєння авансу, повернення невикористаної частини авансу, з урахуванням календарного графіку виконання робіт.
У зв`язку з чим не приймаються доводи апелянта в цій частині щодо довільного, на власний розсуд, тлумачення судом умов договору.

Оскільки наявними у справі доказами підтверджується використання авансу на придбання матеріалів та здійснення обов`язкових платежів, відповідно, відсутні підстави для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат за порушення строку повернення авансу. Аванс у вказаній сумі і не міг бути повернутий, так як вже освоєний відповідачем. 
Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування судового рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції при вирішенні даної справи правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини сторін, прийняв законне та обґрунтоване рішення, тому у відповідності до ст. 276 ГПК України в задоволенні скарги слід відмовити, а оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.
Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд, 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2025 у справі №904/1500/24 - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2025 у справі №904/1500/24 – залишити без змін.
Судові витрати Дніпропетровської обласної прокуратури за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови виготовлено і підписано 22.06.2026.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя  А.Є. Чередко