Справа № 593/80/26
Провадження № 2/593/238/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2026 р.    Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої - судді Данилів О.М.
при секретарі Ольшанській Н.Р. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бережани Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бережанської державної нотаріальної контори про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В:
16 січня 2026 року позивач ОСОБА_1 звернувся в Бережанський районний суд   із позовом до Бережанської державної нотаріальної контори про скасування арешту нерухомого майна, зареєстрованого 13.07.2007 року Бережанською державною нотаріальною конторою за № 5299546. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що обтяження було накладене на підставі ухвали Бережанського районного суду від 05.04.2004 року у справі № 2-502/2004 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Позивач зазначає, що борг за виконавчим листом ним повністю сплачено, що підтверджується довідкою ДВС. Проте через знищення матеріалів справи у зв`язку із закінченням терміну зберігання, зняти арешт у позасудовому порядку неможливо, а наявність запису в реєстрі порушує його право власності.
В судове засідання позивач  ОСОБА_1  та його представник не з`явилися. Від представника позивача адвоката Прийдуна В.М. надійшла заява, у якій він вказує, що позивач підтримує заявлені вимоги, просить їх задоволити та справу розглядати у їх відсутності.
Представник відповідача  Бережанської державної нотаріальної контори в судове засідання також не з`явився, подав суду письмову заяву, у якій вказує, що не має заперечень щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та просить проводити розгляд справи у їх відсутності та при постановленні рішення покладається на розсуд суду. 
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, взявши до уваги позицію сторони відповідача, викладену у поданій ними заяві та оцінивши наявні у справі докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задоволити, виходячи із наступних підстав. 
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.
Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом.
Судом встановлено, що відповідно до даних з Державного реєстру обтяжень, 13.07.2007 р. за № 5299546 зареєстровано арешт нерухомого майна ОСОБА_1 . Підставою зазначеного арешту вказано ухвалу Бережанського районного суду від 05.04.2004 р. (архівний запис з системи «Феміда» №197469-22).
Судом також з`ясовано, що вказаний арешт був засобом забезпечення позову у цивільній справі № 2-502/2004 за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. 
Із оглянутого в судовому засіданні рішення, постановленого 24 червня 2004 року Бережанським районним судом по цивільній справі № 2-502/2004 було вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 2750 гривень матеріальної шкоди та 1000 гривень моральної шкоди. А також із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 - 1000 гривень моральної шкоди, тобто шкоду у сукупному розмірі 4750 грн. Вищевказане рішення суду переглядалося в апеляційній та касаційній інстанції та ухвалою колегії суддів з розгляду цивільних справ у касаційному порядку апеляційного суду Волинської області від 21 травня 2007 року касаційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було відхилено, а рішення Бережанського районного суду від 24 червня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 28 вересня 2004 року залишено без змін.
Як вбачається з наданої суду довідки, виданої Державною виконавчою службою у Бережанському районі, позивачем ОСОБА_1 повністю сплачено 4750 грн. заподіяної ним моральної та матеріальної шкоди згідно з виконавчими листами у вказаній справі.
Із письмового повідомлення № 01-04/169/2025 голови Бережанського районного суду від 09.12.2025 р. видно, що у зв`язку із закінченням строків зберігання матеріали цивільної справи № 2-502/2004 знищено (Наказ ДСА №1087). Ухвала про накладення арешту від 05.04.2004 р. в архіві суду відсутня.
Із листа № 68279 Бережанського відділу ДВС від 15.12.2025 року видно, що на виконанні в Бережанському ВДВС згідно даних АСВП не перебуває відкрите виконавче провадження, за якими боржником виступає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а із листа № 977/01-17 від 11.12.2025 року видно, що Державний нотаріальний архів повідомив про відсутність в архівних нарядах документів щодо обтяження позивача.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (негаторний позов).
Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 13.07.2022року у справі № 199/8324/19, згідно з якою наявність протягом тривалого часу (понад 20 років) нескасованого арешту на майно особи, за умови відсутності виконавчого провадження та боргу, є непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, що суперечить ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод".
Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2023 у справі № 291/1607/21 зазначила, що якщо підстава накладення арешту відпала (борг сплачено), а зняти його іншим шляхом неможливо через відсутність матеріалів провадження, захист прав здійснюється шляхом судового скасування такого обтяження.
Із інформації єдиного реєстру виконавчих проваджень, яка перебуває у загальному доступі, видно, що на день розгляду вкзаної цивільної спраи відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) немає жодного відкритого виконавчого провадження та із долученої до матеріалів справи інформації з Єдиного рестру боржників станом на 19 листопада 2025 року щодо позивача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в Єдиному реєстрі боржників інформація відсутня.
А так як належними та допустими доказами було встановлено, що матеріальне зобов`язання перед стягувачами по цивільній справі позивачем ОСОБА_1 виконано, що підтверджується довідкою ДВС, тобто потреба в забезпеченні позову або виконанні рішення суду відпала, а тривале існування арешту щодо майна позивача понад 19 років з моменту реєстрації за відсутності правових підстав суд вважає незаконним обмеженням конституційних прав позивача, а тому враховуючи вищезазначене дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними і такими, що підлягають до задоволення.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76- 81, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, суд, -
В И Р І Ш ИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.
Скасувати обтяження — арешт нерухомого майна, зареєстроване 13 липня 2007 року о 15:51:24 Бережанською державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер обтяження 5299546, накладене на підставі ухвали Бережанського районного суду від 05 квітня 2004 року (архівний запис №197469-22) щодо майна, належного ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
Рішення суду після набрання ним законної сили є підставою для вилучення запису про дане обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У відповідності до ч.6 ст. 259 ЦПК України повне рішення суду складено 18 травня 2026 року.

Суддя Бережанського районного суду
Тернопільської області Данилів О.М.