Справа № 738/601/26 
№ провадження 2/738/402/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

22 квітня 2026 року         м. Мена 

Менський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді – Савченка О.А.
за участі:
секретаря судового засідання – Лях Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мена цивільну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»
до
відповідача ОСОБА_1 
вимоги позивача: про стягнення заборгованості за кредитними договорами
учасники справи – не з`явились
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:
І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
20 березня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі позивач) звернулося з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) з вимогою про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 8694824 від 09 квітня 2025 року, яка становить 29 012 гривень 00 копійок, з яких: 8 000 гривень 00 копійок – сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 612 гривень 00 копійок – сума заборгованості за відсотками, 14 400 гривень 00 копійок - неустойка; заборгованості за Договором позики № 7586691 від 29 квітня 2025 року, яка становить 20 418 гривень 93 копійки, з яких: 5 999 гривень 00 копійок – сума заборгованості за основною сумою боргу, 419 гривень 93 копійки – сума заборгованості за відсотками, 14 000 гривень 00 копійок – сума заборгованості за пенею; заборгованість за Кредитним договором № 9641411 від 24 травня 2025 року, яка становить 20 380 гривень 00 копійок, з яких: 6 000 гривень 00 копійок – сума заборгованості за основним зобов`язанням, 1 500 гривень 00 копійок – заборгованість по комісії за надання кредиту, 5 880 гривень 00 копійок – заборгованість по комісії за обслуговування кредиту, 7 000 гривень 00 копійок – сума заборгованості за неустойкою; та 3 328 гривень 00 копійок в повернення сплаченого судового збору.
Свої вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем належним чином взятих на себе зобов`язань, визначених вищевказаними договорами.
В установлений судом строк відповідач не надіслав до суду відзив на позов та будь – які наявні докази, що спростовують позовні вимоги.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, наполягає на задоволенні, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, будь – яких клопотань не надіслали.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 23 березня 2026 року позовну заяву прийнято судом, відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено судове засідання.
Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 15 квітня 2026 року судовий розгляд справи відкладено за клопотанням представника відповідача. 
У зв`язку з тим, що відповідач та його представник, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, у судове засідання не з`явилися, клопотання про розгляд справи тільки з їх участю до суду не подали, суд ухвалив здійснити розгляд справи без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.
Зважаючи на неявку у судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.
ІV. Фактичні обставини встановлені Судом.
09 квітня 2025 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») було укладено Кредитний договір № 8694824 (а.с.8-15). 
З матеріалів справи вбачається, що первісний кредитор ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується довідкою, з якої слідує, що 09.04.2025 було здійснено перерахування грошових коштів в сумі 8 000 грн. на карту НОМЕР_1 (а.с.16).
За умовами кредитного договору відповідач взяв на себе зобов`язання своєчасно та в повному обсязі повернути отримані суми кредитів, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі передбачені кредитним договором.
Відповідач всупереч договірним зобов`язанням, отримавши фактично кредитні кошти, в установлені терміни не повернув належні грошові суми, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.23).
Так, розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 8694824 від 09 квітня 2025 року становить 29 012 гривень 00 копійок, з яких: 
- 8 000 гривень 00 копійок – сума заборгованості за основною сумою боргу,
- 6 612 гривень 00 копійок – сума заборгованості за відсотками, 
- 14 400 гривень 00 копійок – неустойка.
27 березня 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено Договір факторингу № 27/03/25, у відповідності до умов якого, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належне йому право вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належне ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» право грошової вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 15 від 24.09.2025 до Договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 8694824 від 09 квітня 2025 року (а.с.17-22).
29 квітня 2025 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС» (далі ТОВ «СІРОКО ФІНАНС») було укладено Договір позики № 7586691 (а.с.36-39). 
З матеріалів справи вбачається, що первісний кредитор ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» свої зобов`язання за договором позики виконав в повному обсязі, що підтверджується квитанцією, з якої слідує, що 29.04.2025 було здійснено перерахування грошових коштів в сумі 7 000 грн. на карту НОМЕР_2 (а.с.40).
За умовами кредитного договору відповідач взяв на себе зобов`язання своєчасно та в повному обсязі повернути отримані суми кредитів, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі передбачені кредитним договором.
Відповідач всупереч договірним зобов`язанням, отримавши фактично кредитні кошти, в установлені терміни не повернув належні грошові суми, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.47).
Так, розмір заборгованості ОСОБА_1 за договором позики № 7586691 від 29 квітня 2025 року становить 20 418 гривень 93 копійок, з яких: 
- 5 999 гривень 00 копійок – сума заборгованості за основною сумою боргу, 
- 419 гривень 93 копійки – сума заборгованості за відсотками, 
- 14 000 гривень 00 копійок – сума заборгованості за пенею. 
26 серпня 2025 року між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено Договір факторингу № 26082025, у відповідності до умов якого, ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належне йому право вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належне ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» право грошової вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 2 до Договору факторингу № 26082025 від 26.08.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором позики № 7586691 від 29 квітня 2025 року (а.с.41-46).
24 травня 2025 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (далі ТОВ «МІЛОАН») було укладено Кредитний договір № 9641411 (а.с.54-66). 
За умовами кредитного договору відповідач взяв на себе зобов`язання своєчасно та в повному обсязі повернути отримані суми кредитів, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі передбачені кредитним договором.
З матеріалів справи вбачається, що первісний кредитор ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням 154304721, з якого слідує, що 24.05.2025 було здійснено перерахування грошових коштів в сумі 6 000 грн. на карту НОМЕР_3 (а.с.66).
Відповідач всупереч договірним зобов`язанням, отримавши фактично кредитні кошти, в установлені терміни не повернув належні грошові суми, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.68).
Так, розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 9641411 від 24 травня 2025 року становить 20 380 гривень 60 копійок, з яких: 
- 6 000 гривень 00 копійок – сума заборгованості за основним зобов`язанням, 
- 1 500 гривень 00 копійок – сума заборгованості по комісії за надання кредиту, 
- 5 880 гривень 00 копійок – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту, 
- 7 000 гривень 00 копійок – сума заборгованості за неустойкою.
18 вересня 2025 року між ТОВ «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено Договір факторингу № 18092025, у відповідності до умов якого, ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належне йому право вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належне ТОВ «МІЛОАН» право грошової вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 18 вересня 2025 року до Договору факторингу № 18092025 від 18.09.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 9641411 від 24 травня 2025 року (а.с.70-74).
V. Оцінка Суду.
Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, та заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що відповідно до статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ч. 1 ст. 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом.
Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Як визначено у ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно ст. 610 Цивільного Кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Згідно ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».
Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Відповідно ст. 3 цього ж Закону, електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.
Згідно ст. 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.
Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника.
Відповідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.
Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 року у справі № 524/5556/19 підтвердив, що суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс- повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.
Що стосується договорів факторингу, суд зазначає наступне. Відповідно до вимог статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Статтею 1079 ЦК України передбачено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 7 постанови № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.
Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. 
Враховуючи наведене, судом встановлено укладання договорів про надання коштів у кредит № 8694824 від 09 квітня 2025 року, № 7586691 від 29 квітня 2025 року, № 9641411 від 24 травня 2025 року між первісними кредиторами та відповідачем ОСОБА_1 в електронній формі, в яких сторони узгодили суми кредитів, строк кредитування, розмір процентів, чого не заперечує відповідач. 
Відповідно до доданих договорів факторингу з реєстрами боржників позивач набув права вимоги за вказаними кредитними договорами до відповідача.
Разом з тим, суд не погоджується з аргументами позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами у виді неустойки/пені/штрафів.
Так, згідно з Указом Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні з 5:30 24 лютого 2022 року строком на 30 діб було запроваджено воєнний стан, який неодноразово був продовжений і на даний час діє.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 18 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір № 8694824 від 09 квітня 2025 року, договір позики № 7586691 від 29 квітня 2025 року та кредитний договір № 9641411 від 24 травня 2025 року між первісними кредиторами та відповідачем укладені під час дії воєнного стану.
Разом з цим, представником позивача в позовній заяві та розрахунках заборгованості за вказаними договорами зазначений розмір неустойки/пені/штрафів: кредитний договір № 8694824 від 09.04.2025 – 14 400,00 грн., договір позики № 7586691 від 29.04.2025 – 14 000,00 грн., кредитний договір № 9641411 від 24.05.2025 – 7 000,00 грн.
Враховуючи, що неустойка/пеня/штрафи, які передбачені кредитними договорами, нарахована у період дії в Україні воєнного стану, вона підлягає списанню кредитодавцем, тому позовна вимога щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь позивача неустойки/пені/штрафів задоволенню не підлягає.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову – на відповідача.
В зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволені судом на 49,29% (34410,93х100/69810,93), суд на підставі ст. 141 ЦПК стягує судовий збір з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1640,37 грн. (3328,00х49,29/100).
З цих підстав, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263-265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, Суд, -
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований по АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Код ЄДРПОУ 35625014, юридична адреса: 07400, Київська область, Броварський район, місто Бровари, вулиця Лісова, будинок 2, реквізити ІВАN № НОМЕР_5 в АТ «ТАСкомбанк») заборгованість за Кредитним договором № 8694824 від 09 квітня 2025 року в розмірі 14 612 (чотирнадцять тисяч шістсот дванадцять) гривень 00 копійок; заборгованість за Договором позики № 7586691 від 29 квітня 2025 року в розмірі 6 418 (шість тисяч чотириста вісімнадцять) гривень 93 копійки, заборгованість за Кредитним договором № 9641411 від 24 травня 2025 року в розмірі 13 380 (тринадцять тисяч триста вісімдесят) гривень 00 копійок, що разом становить 34 410 (тридцять чотири тисячі чотириста десять) гривень 93 копійки.
Стягнути з  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований по АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Код ЄДРПОУ 35625014, юридична адреса: 07400, Київська область, Броварський район, місто Бровари, вулиця Лісова, будинок 2, реквізити ІВАN № НОМЕР_5 в АТ «ТАСкомбанк») 1 640 (одна тисяч шістсот сорок) гривень 37 копійок судового збору.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:        О.А. Савченко