П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/3154/25	

Перша інстанція суддя Марин П.П.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Яковлєва О.В.,
суддів Крусяна А.В., Шевчук О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області, а саме:
- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 963310189084 від 01 листопада 2024 року про відмову в зарахуванні періоду навчання ОСОБА_1 ;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 період навчання, що тривав з 01 вересня 1979 року по 28 червня 1983 року до педагогічного стажу, як працівнику освіти з 12.05.2022 року;
- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № 963310189084 від 20 листопада 2024 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком застосувавши показник середньої заробітної плати за два календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2019 – 2021 роки, у розмірі 10846,37 грн, шляхом послідовного збільшення на коефіцієнти у розмірах: на 1,197 ( відповідно до постанови КМУ від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році») та на 1,0796 (відповідно до постанови КМУ від 23 лютого 2024 року № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році») з 01 березня 2024 року.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року частково задоволено позов, а саме:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № 963310189084 від 20 листопада 2024 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити ОСОБА_1 індексацію пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за 2019 – 2021 роки, у розмірі 10846,37 грн, шляхом послідовного збільшення на коефіцієнти у розмірах: на 1,197 (відповідно до постанови КМУ від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році») та на 1,0796 (відповідно до постанови КМУ від 23 лютого 2024 року № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році») з 01 березня 2024 року.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 та Головним управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подано апеляційні скарги з яких вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просять скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, відповідно до їх позовних вимог та заперечень.
З доводів апеляційної скарги позивача вбачається, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про відмову в задоволенні позовних вимог щодо перерахунку наявного у позивача страхового стажу, оскільки спірний період його навчання підлягає включенню до загального страхового стажу позивача на підставі зібраних у матеріалах справи доказів.
З доводів апеляційної скарги пенсійного органу вбачається, що позивач не має права на перерахунок та виплати пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2019, 2020, 2021 роки та відповідними коефіцієнтами підвищення пенсії, оскільки позивачу належним чином та у встановленому порядку здійснюється індексації пенсійних виплат, без порушення вимог ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подані апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію з 29 грудня 2014 року.
При цьому, з 12 травня 2022 року ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В свою чергу, з матеріалів справи вбачається, що при обрахунку пенсії по віку застосовано показник середньої заробітної плати по Україні за 2019-2021 роки 10846,37 грн.
Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою від 28 жовтня 2024 року, в якій просив зарахувати період навчання з 01 вересня 1989 року по 28 червня 1983 року в Курському педагогічному училищі до педагогічного стажу, як працівнику освіти.
У вказаній заяві позивач посилався на диплом серії НОМЕР_1 від 30 червня 1983 року, відповідно до якого ОСОБА_1 навчався з 1979 по 1983 в «Курском педагогическом училище».
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 963310189084 від 01 листопада 2024 року, за результатами розгляду заяви позивача від 28 жовтня 2024 року, відмовлено у зарахуванні додаткового страхового стажу, оскільки з 19 червня 2023 року припинена дія Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та у пенсійному забезпеченні громадян Росії та України відсутня двостороння угоди/договір в галузі пенсійного забезпечення, до врегулювання питання.
Крім того, позивачем до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області подано заяву від 11 листопада 2024 року, в якій просив:
- здійснити перерахунок пенсії з урахуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197, відповідно до постанови КМУ від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», починаючи з 01 березня 2023 року;
- здійснити перерахунок пенсії з урахуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796, відповідно до постанови КМУ від 23 лютого 2024 року № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», починаючи з 01 березня 2024 року.
За результатами розгляду вказаної заяви позивача Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області 20 листопада 2024 року прийнято рішення про відмову в проведені перерахунку пенсії.
Не погоджуючись з отриманими відмовами, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції ухвалено рішення про часткове задоволення позову, оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області не доведено правомірності свого рішення.
При цьому, судом відмовлено у задоволенні заявлених позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, оскільки наявні у позивача документи не є достатніми для зарахування спірного періоду навчання до його страхового стажу.
В свою чергу, колегія суддів погоджується зі вказаними висновками суду, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Згідно ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:
Зп = Зс х (Ск : К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn);
К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Згідно ч. 4 ст. 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.
Згідно ч. 3 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Крім того, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України Про індексацію грошових доходів населення.
Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема пенсії.
В свою чергу, Закон України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначає правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій.
Згідно ст. 18 ЗУ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо: рівня життя населення, що постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС; стипендій учням професійно-технічних та студентам вищих державних навчальних закладів; індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін; надання гарантованих обсягів соціального захисту, житлово-комунального, транспортного, побутового обслуговування та обслуговування у сферах освіти, охорони здоров`я, культури, фізичної культури та спорту, торгівлі та громадського харчування; забезпечення пільгових умов задоволення потреб у товарах та послугах окремим категоріям громадян, які потребують соціальної підтримки.
Між тим, згідно ч. 5 ст. 2 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців 2 і 3 частини 2 статті 42 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
В свою чергу, згідно ч. 2 ст. 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.
При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок № 124).
Згідно п. 4 Порядку № 124, коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається за такою формулою:
(ЗСЦ+ЗСЗ ) х 50%
К = ---------------------------- + 1,
100%
де ЗСЦ - показник зростання споживчих цін за попередній рік (у відсотках);
ЗСЗ - показник зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (у відсотках), що визначається за такою формулою:
ЗСЗ = Псзп (1): Псзп(2) х 100% - 100%,
де Псзп (1) - показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення;
Псзп (2) - показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду України для фінансування виплати пенсій у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування коефіцієнт щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, може бути збільшено, але він не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарних роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Розмір коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається щороку Кабінетом Міністрів України у межах бюджету Пенсійного фонду України. При цьому в разі відсутності даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, для визначення розміру коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком зазначеного коефіцієнта для підвищення пенсії відповідно до цього Порядку.
Перерахунок пенсій відповідно до цього Порядку проводиться щороку з 1 березня.
Згідно п. 5 Порядку № 124, у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 р. на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.
Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Пенсії, які призначені відповідно до Закону та розмір яких не підвищено відповідно до пункту 4 цього Порядку, абзаців першого, другого цього пункту, з урахуванням абзаців першого, третього частини першої, частини другої статті 28, абзацу другого пункту 4-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону, пункту 4 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 3 жовтня 2017 р. № 2148-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій, а також з урахуванням щомісячної державної адресної допомоги до пенсії, що виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 р. № 265 Деякі питання пенсійного забезпечення громадян (Офіційний вісник України, 2008 р., № 25, ст. 785), щороку підвищуються за рішенням Кабінету Міністрів України в межах бюджету Пенсійного фонду України. Підвищення встановлюється в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, і враховується під час подальших перерахунків пенсії.
Між тим, пунктом 3 розділу Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 2023 рік зупинено дію Закону України Про індексацію грошових доходів населення. У свою чергу пунктом 8 розділу Прикінцеві положення Закону України Про Державний бюджет України на 2023 рік установлено, що у 2023 році, зокрема, частина друга статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування застосовуються у порядку, на умовах та у строки, що визначені Кабінетом Міністрів України.
З метою реалізації пункту 8 розділу Прикінцеві положення ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» КМУ 24 лютого 2023 року прийняв постанову № 168 (далі - Постанова № 168), пунктом 1 якої встановлено, що з 01 березня 2023 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні», з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,197.
Згідно п. 6 Постанови № 168 встановлено з 1 березня 2023 року до пенсій, призначених відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за зверненнями, що надійшли до 31 грудня 2022 року включно, які не підвищуються з 1 березня 2023 року згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році щомісячну доплату до пенсії в розмірі 100 гривень, яка виплачується додатково до щомісячних доплат до пенсії, встановлених пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2021 року № 127 Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році та пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році, в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. Зазначені щомісячні доплати враховуються під час наступних перерахунків пенсії у зв`язку зі збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» (далі - Постанова № 185) з 01 березня 2024 року встановлено, що перерахунок пенсій згідно з Порядком № 124 проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796 (пункт 1).
Згідно пп. 6 п. 2 Постанови № 185 встановлено з 1 березня 2024 року до пенсій, призначених відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за зверненнями, що надійшли до 31 грудня 2023 року включно, які не підвищуються з 1 березня 2024 року згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в розмірі 100 гривень, яка виплачується додатково до щомісячних доплат до пенсії, встановлених пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2021 року № 127 Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році, пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році та пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році, в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. Зазначені щомісячні доплати враховуються під час наступних перерахунків пенсії у зв`язку зі збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі, зокрема, є перевірка правомірності відмови пенсійного органу у застосуванні показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передували року призначення нового виду пенсії за віком, відповідно до положень ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», для застосування коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, у розмірі 1,197, у розмірі 1,0796.
В даному випадку, з травня 2022 року позивачу, який отримував пенсію по вислузі років з грудня 2014 року, згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення», призначено пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
При цьому, після призначення пенсії за віком на підставі ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач, вважаючи, що у нього наявне право на перерахунок призначеної пенсії за віком, з урахуванням показників середньої заробітної плати в Україні за три попередні роки (2019, 2020, 2021) звернувся до суду.
За наслідком розгляду адміністративної справи № 520/9362/23, пенсію позивачу за віком обраховано із застосуванням середнього показника заробітної плати за 2019-2021 роки.
Між тим, як вбачається з аналізу вищевикладених норм матеріального права, запровадивши удосконалений механізм щорічної індексації пенсій, зокрема особам, пенсія яким призначена за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», для сталості пенсійного забезпечення громадян та видатків на його фінансування держава взяла на себе зобов`язання забезпечити підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін шляхом підвищення пенсій із застосуванням нового уніфікованого механізму через збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, і який враховувався для обчислення пенсії, який не є сталим, та підвищення рівня матеріального забезпечення найбільш вразливих верств населення з числа пенсіонерів.
В даному випадку, індексація пенсій відповідно до постанов Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24 лютого 2023 року № 168, «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» від 23 лютого 2024 року № 185, проводиться згідно з Порядком № 124, шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії станом на 01 жовтня 2017 року на відповідні коефіцієнти.
Тобто, положення «Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124, не узгоджені з приписами ч. 2 ст. 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки по-різному визначають показник, який збільшується на відповідні коефіцієнти, а саме показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (за приписами Закону); показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, станом на 01 жовтня 2017 року.
Тому, абз. 1 в сукупності з абз. 2 п. 5 Порядку № 124 повинні застосовуватися відповідно до ч. 2 ст. 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто під час проведення індексації повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії під час її призначення.
Таким чином, при проведенні перерахунку пенсій, призначених у 2020-2023 роках, згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з щорічною індексацією, збільшенню підлягає показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, як це передбачено ч. 2 ст. 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
З іншого боку, Порядок № 124 підлягає застосуванню виключно в частині, яка не суперечить положенням ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Враховуючи викладене, колегія суддів констатує, що пенсійний орган, здійснюючи перерахунок пенсії позивачу, на підставі ч. 2 ст. 42 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, встановивши йому щомісячну доплату до пенсії без застосування коефіцієнтів збільшення 1,197, 1,0796, відповідно до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії позивача, діяв не відповідно до вимог чинного законодавства.
Вказаний висновок колегії суддів відповідає правовій позиції Верховного Суду, що викладена в постановах від 04 грудня 2025 року (справа № 440/6585/25), від 27 січня 2025 року (справа № 620/7211/24), від 27 січня 2025 року (справа № 200/422/24), від 13 січня 2025 року (справа № 160/28752/23).
Враховуючи викладене, судом першої інстанції при прийнятті рішення про задоволення позовних вимог порушень матеріального і процесуального права не допущено, а наведені в скарзі відповідача доводи правильність висновків суду не спростовують.

Щодо вимог позивача про врахування періоду навчання, що тривав з 01 вересня 1979 року по 28 червня 1983 року, до його страхового стажу, колегія суддів зазначає наступне.
Так, Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.
Згідно п. 1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.
Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.
Згідно п. 8 Порядку № 637, період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

В даному випадку, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає, що позивач з грудня 2014 року перебуває на пенсійному обліку, отримує пенсію, а як наслідок мав бути обізнаним з розміром наявного у нього страхового стажу.
В свою чергу, реалізуючи своє право на додаткове врахування періоду навчання, позивач звернувся до пенсійного органу з відповідною заявою у жовтні 2024 році.
Своє право на врахування додаткового періоду страхового стажу позивач обґрунтовує посиланнями на диплом Курського педагогічного училища серії НОМЕР_1 .
Проте, із зазначеного диплому не вбачається, що позивач навчався за денною формою здобуття освіти, а також не вбачається чіткого періоду навчання позивача (зазначено лише роки навчання, а саме з 1979 року по 1983 рік).
З іншого боку, із зібраних матеріалів у справі вбачається, що до страхового стажу позивача зараховано період проходження позивачем військової строкової служби, який тривав з 26 жовтня 1980 року по 09 грудня 1982 року, тобто пересікався з відповідним періодом навчання.
В свою чергу, як зазначено у вищевикладених нормах матеріального права, за відсутності в документах про навчання відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Між тим, позивачем надано відповідну довідку від 25 жовтня 2024 року, отриману ним у правонаступника Курського педагогічного училища на території російської федерації.
В свою чергу, як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідна довідка не містила апостиля для посвідчення автентичності підпису особи, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, компетентним органом держави, в якій документ був складений.
При цьому, колегія суддів зазначає, що факт навчання позивача у період існування СРСР, як і факт існування у минулому діючих міжнародних договірів між Україною і російською федерацією, не змінюють того факту, що зазначена довідка наразі має бути посвідченою у встановленому порядку.
Крім того, колегія суддів зазначає, що обставин отримання позивачем зазначеної довідки на території російської федерації у жовтні 2024 році зібрані матеріали у справі також не розкривають.
Тому, враховуючи встановлену відсутність у наданому дипломі всієї необхідної інформації для врахування періоду навчання позивача до його страхового стажу, встановлені обставини пересікання періодів навчання позивача та військової служби, а також встановлену неможливість прийняття до розгляду уточнюючої довідки, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для врахування спірного періоду (його частин) до страхового стажу позивача.
При цьому, колегія суддів зазначає, що за умови призначення пенсії позивачу, неврахування зазначеного періоду до страхового стажу позивача, жодним чином не позбавляє його права на пенсійне забезпечення.
Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність часткового задоволення позову.
При цьому, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права при розгляді справи не допущено, а як наслідок рішення суду скасуванню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року – без змін.
Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційних скарг покласти на апелянтів.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		О.В. Яковлєв	
Судді	  	А.В. Крусян   О.А. Шевчук