П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 127/1420/26 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Федчишен С.А. 
Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П. 
08 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Полотнянка Ю.П. 
суддів: Смілянця Е. С.  Драчук Т. О. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, на підставі ст. 210, 252 КУпАП, а саме скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №3676 від 17.12.2024, просив: скасувати постанову № 3676 від 17.12.2024 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення; закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. Крім того, просив поновити строк на оскарження даної постанови, обгрунтовуючи тим, що він не був присутнім під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскаржувану постанову не отримував, а про її існування дізнався в серпні 2025 року із повідомлення мобільного додатку «Дія» про відкриття виконавчого провадження. Після чого 19.08.2025 року позивач звернувся з скаргою до ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак відповіді так і не отримав. 19.11.2025 року позивач звертався в суд із позовною заявою про скасування постанови, однак ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.12.2025 року позов залишено без розгляду в зв`язку з відсутністю поважності пропуску строків для звернення до суду. Лише 13 листопада 2025 року позивач отримав копію постанови внаслідок відповіді на адвокатський запит. В зв`язку з наведеним позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом за судовим захистом його прав та інтересів.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.02.2026 року позовну заяву залишено без розгляду.
Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апелянт у скарзі посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, зокрема статті 285 КУпАП України та статті 121 КАС України, вказуючи, що про постанову дізнався лише у серпні 2025 року, а тому не мав можливості звернутися до суду у встановлений строк.
Розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що позивач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду адміністративної справи, розпочатої протоколом № 541. Про це свідчить його особистий підпис в протоколі № 541. Другий примірник протоколу № 541 був отриманий позивачем 13 грудня 2024 року про що свідчить його підпис. Вказані факти підтверджують, що позивач знав про дату розгляду справи ще 13.12.2024; підтверджують, що позивач подавав скаргу до ІНФОРМАЦІЯ_3 ще 19.08.2025, тобто був обізнаний про сам факт притягнення до адміністративної відповідальності та постанову про накладення стягнення.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі, колегія суддів виходить із наступного.
Відповідно до частини другої статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення.
За змістом статті 121 КАС України поновлення процесуального строку можливе лише у разі визнання судом причин його пропуску поважними, тобто такими, що були об`єктивно непереборними та не залежали від волевиявлення особи.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 13 грудня 2024 року відносно позивача було складено протокол №541 про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП, у якому міститься особистий підпис позивача про отримання другого примірника протоколу та повідомлення його про дату, час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, призначеного на 17 грудня 2024 року.
Отже, позивач був належним чином обізнаний про існування адміністративного провадження щодо нього, дату та місце його розгляду, а також про те, що за результатами розгляду буде прийнято відповідне рішення.
Доводи апеляційної скарги про те, що повідомлення особи про дату та час розгляду справи не свідчить про її обізнаність щодо винесення постанови, колегія суддів відхиляє як безпідставні.
Сам по собі факт неотримання копії постанови не свідчить про наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду, якщо особа була належним чином повідомлена про розгляд справи та могла виявити розумну процесуальну активність для отримання інформації про результати її розгляду.
Колегія суддів враховує, що позивач, будучи повідомленим про дату та місце розгляду справи, не з`явився для участі у її розгляді, не подав будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи, про направлення йому копії постанови або про надання інформації щодо результатів розгляду адміністративного матеріалу.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що не пізніше 19 серпня 2025 року позивачу вже було достеменно відомо про існування постанови про накладення адміністративного стягнення, оскільки саме цього дня ним була подана скарга до ІНФОРМАЦІЯ_4 на постанову №3676 від 17 грудня 2024 року.
Таким чином, навіть виходячи із доводів самого апелянта, про існування оскаржуваної постанови він був обізнаний щонайменше у серпні 2025 року, однак до суду із відповідним позовом звернувся лише 16.01.2026, тобто зі спливом значного часу після того, як дізнався про притягнення до адміністративної відповідальності.
Посилання апелянта на те, що ним попередньо подавалась скарга до вищестоящого органу, не свідчить про поважність причин пропуску строку звернення до суду, оскільки реалізація права на адміністративне оскарження не перешкоджала одночасному або своєчасному зверненню до суду в порядку, визначеному КАС України.
Також колегія суддів критично оцінює доводи апеляційної скарги про те, що позивач не міг звернутися до суду у зв`язку з перебуванням за межами України.
Сам по собі факт перебування особи за кордоном не є безумовною та автоматичною підставою для поновлення процесуального строку, оскільки не свідчить про існування об`єктивних перешкод для реалізації права на судовий захист, зокрема з урахуванням можливості звернення до суду через представника або засобами поштового чи електронного зв`язку.
При цьому колегія суддів звертає увагу, що після отримання інформації про існування постанови у серпні 2025 року позивач звернувся до адвоката лише 31 жовтня 2025 року, а позов подано 16.01.2026 року, що також свідчить про відсутність належної процесуальної активності та своєчасного вжиття заходів для захисту своїх прав.
Крім того, колегія суддів враховує, що позивач уже звертався до суду з аналогічними позовними вимогами щодо оскарження постанови №3676 від 17.12.2024, однак ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 грудня 2025 року у справі №127/36465/25 позовну заяву було залишено без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду та відсутністю поважних причин для його поновлення. 
Зазначена ухвала в апеляційному порядку позивачем не оскаржувалась, у зв`язку з чим набрала законної сили. При цьому, повторно звертаючись до суду із аналогічним позовом, позивач фактично навів ті самі обставини на обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду, які вже були предметом оцінки суду під час розгляду справи №127/36465/25.
Відповідно до частини четвертої статті 123 КАС України якщо після відкриття провадження суд дійде висновку, що висновок про поважність причин пропуску строку був передчасним, і не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 КАС України.
Порушень норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення питання щодо залишення позову без розгляду, колегією суддів не встановлено.
Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта із висновками суду першої інстанції та переоцінки встановлених судом обставин, однак не спростовують правильності висновку суду про відсутність поважних причин пропуску строку звернення до суду.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, а тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, ухвалу без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 		Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Смілянець Е. С.    Драчук Т. О.