Справа №534/91/26
Провадження №3/534/61/26

ГОРІШНЬОПЛАВНІВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
 
ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2026 року м.Горішні Плавні 
Суддя Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області Куц Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності 
	ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,	

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-4 КУпАП, 
встановив: 

На розгляд Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 від 16.01.2026 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-4 КУпАП. 
Виходячи із змісту вказаного протоколу, ОСОБА_1 будучи матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є учасником освітнього процесу в приміщенні гімназії №4 за адресою: Горішні Плавні, вул. Конституції, 20 допустила систематичне здійснення булінгу (цькування) неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що полягало в психологічному, фізичному насильстві, внаслідок чого було завдано шкоди психологічному здоров`ю останнього. 
Будучи належно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи ОСОБА_1 у судове засідання не прибула, про розгляд справи повідомлена належним чином. Направила до суду заяву, згідно якої свою вину визнала повністю та зазначила, що в даний час з сином проведено бесіди і в подальшому вказані випадки не відбуваються. 
Потерпілий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. 
Дослідивши матеріали, суд приходить до наступних висновків.
З аналізу протоколу про адміністративне правопорушення судом вбачається, що суть адміністративного правопорушення викладена без конкретизації об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, зокрема, в протоколі не зазначено, які саме насильницькі дії були вчинені порушником по відношенню до потерпілого, які наслідки викликали вказані дії у потерпілого і чи були вони взагалі, або чи могли настати, чи мало діяння систематичний характер, якщо так, то в який період часу, з конкретною вказівкою на час кожної події.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Дії ОСОБА_1 працівником поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковані за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП.
Частиною першою ст. 173-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.
Частиною третьою ст. 173-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років.
Згідно ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» булінг (цькування) - психологічне, фізичне, економічне чи сексуальне насильство, тобто будь-яке умисне діяння (дія або бездіяльність), у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, яке систематично вчиняється особою стосовно дитини, з якою вони є учасниками одного колективу, або дитиною стосовно іншого учасника одного колективу та яке порушує права, свободи, законні інтереси потерпілої особи та/або перешкоджає виконанню нею визначених законодавством обов`язків.
В п. 4 розділу Порядку реагування на випадки булінгу (цькування), затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України «Деякі питання реагування на випадки булінгу (цькування) та застосування заходів виховного впливу в закладах освіти» від 28.12.2019 року № 1646, зазначено, що ознаками булінгу (цькування) є систематичне вчинення учасниками освітнього процесу діянь стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, в тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, а саме: умисне позбавлення їжі, одягу, коштів, документів, іншого майна або можливості користуватися ними, перешкоджання в отриманні освітніх послуг, примушування до праці та інші правопорушення економічного характеру; словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи; будь-яка форма небажаної вербальної, невербальної чи фізичної поведінки сексуального характеру, зокрема принизливі погляди, жести, образливі рухи тіла, прізвиська, образи, жарти, погрози, поширення образливих чуток; будь-яка форма небажаної фізичної поведінки, зокрема ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, завдання ударів; інші правопорушення насильницького характеру.
Отже, основними ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).
Крім того постановою Горішньоплавнівського міського суду від 28.01.2026 вкзані матеріали були направлені на дооформлення, в постанові суд посилався на те, що з аналізу протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 397345 від 16.01.2026 вбачається, що суть адміністративного правопорушення, викладена в загальних рисах без конкретизації об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП.
Зокрема, в протоколі не зазначено, які саме насильницькі дії були вчинені порушником по відношенню до потерпілого, при цьому заначено, що дії вчинялись систематично, однак в який період часу, з конкретною вказівкою на час кожної події в протоколі не зазначено. 
Одночасно суд звертає увагу, що у протоколі не вказано дату вчинення правопорушення або його період.
Пояснення від малолітнього ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутнє, а пояснення його матері неповне, не відображає всього періоду правопорушення, не додано письмових пояснень осіб, які були очевидцями подій зазначених в протоколі. 
Крім того, згідно з наданого до матеріалів справи протоколу засідання комісії від 15.12.2025, вбачається, що дразнили потерпілого троє учнів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , а потім ще сталася бійка, однак у протоколі про адміністративне правопорушення вказані особи не зазначені, як і не зазначений законний представник неповнолітнього потерпілого.
Також деякі копії документів доданих до протоколу про адміністративне правопорушення неналежної якості, зокрема заява матері потерпілого ОСОБА_7 (а.ю.11).
Однак після доопрацювання в матеріалах даної справи з`явуився лише рапорт працівника поліції та копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 . 
Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення не має повноважень за своєю ініціативою збирати додаткові докази винуватості особи.
Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що під час розгляду справи не знайшов підтвердження факт систематичного здійснення булінгу (цькування) неповнолітнім ОСОБА_2 по відношенню до неповнолітнього ОСОБА_3 . 
За таких обставин у діянні ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст.173-4 КУпАП.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в : 

Провадження у справі щодо  ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП - закрити, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.О. Куц