ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД   РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

01 липня 2026 року 	Справа № 160/7724/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу 
за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області
до ОСОБА_1 
про стягнення податкового боргу, 

ВСТАНОВИВ:

30.03.2026 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 , в якому позивач просить:
- стягнути податковий борг з платника податків – фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до бюджету у сумі 85004,83 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивачем вказано, що в інтегрованих картках платника податків обліковується податковий борг в загальній сумі 85004,83 грн, який виник внаслідок несплати грошових зобов`язань нарахований контролюючим органом самостійно. Відповідач в добровільному порядку не погашає податковий борг. З огляду на вказане позивач просив задовольнити позовні вимоги та стягнути наявний у відповідача податковий борг. 
02.04.2026 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.
15.05.2026 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів належного вручення відповідачу: податкових повідомлень-рішень №UA110000202572 та №UA110000202573 від 19.06.2025; податкової вимоги №0030655-1301-0436 від 18.09.2025; Акту Дніпровської митниці №0034/25/7.5-19/3313118875 від 09.06.2025; розрахунку податкових зобов`язань за митною декларацією №UA110160/2021/80837 від 18.01.2021. На зазначених документах відсутній підпис ОСОБА_1 про їх отримання або ознайомлення, а позивачем не надано належних доказів їх вручення у порядку, передбаченому ст.ст. 42, 58, 59 Податковий кодекс України. Направлені контролюючим органом поштові відправлення поверталися без вручення адресату. Зокрема, рекомендований лист із податковою вимогою був повернутий контролюючому органу із відміткою «за закінченням терміну зберігання», що підтверджує факт її неотримання відповідачем. Митним органом вже були реалізовані повноваження щодо реагування на обставини, пов`язані із ввезенням зазначеного транспортного засобу та поданням документів під час митного оформлення. Податкові повідомлення-рішення були прийняті контролюючим органом фактично через понад чотири роки після виникнення спірних правовідносин, а із позовом про стягнення податкового боргу позивач звернувся лише у 2026 році. При цьому позивач посилається на те, що підставою для прийняття спірних рішень стала інформація, отримана від митних органів Федеративної Республіки Німеччина у 2023 році.
25.05.2026 року від позивача надійшли додаткові пояснення по справі, відповідно до яких вказано, що у зв`язку із несплатою платником податків податкових зобов`язань згідно самостійно поданих податкових декларацій з плати за землю у встановлений законодавством строк, податковий борг набув статусу узгодженого. Gодаткова вимога та ППР направлені у відповідності до законодавства та наявною інформацією у контролюючого органу.
01.07.2026 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду продовжено строк розгляду справи.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , як платник податків фізична особа перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області.
Станом на дату звернення до суду в інтегрованих картках платника податків ОСОБА_1 обліковувався податковий борг на суму 85004,83 грн, а саме:
1. Заборгованість по податку на додану вартість з ввезених на митну територію України товарів фізичними особами (крім транспортних засобів особистого користування, що оподатковується відповідно до пункту 77 підрозділу 2), яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 61363,57 грн, згідно: 
- податкового повідомлення-рішення №UА110000202572 від 19.06.2025 року на суму 46766,64 грн;
- пені, яка нарахована згідно зі ст.129 ПК України у сумі 14596,93 грн;
2. Заборгованість по мито на транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на територію України фізичними особами, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 23641,26 грн, згідно: 
- податкового повідомлення-рішення №UА110000202573 від 19.06.2025 року на суму 17006,05 грн;
- пені, яка нарахована згідно зі ст.129 ПК України у сумі 6635,21 грн.
Відповідач у добровільному порядку не погашає вищевказаний податковий борг, що і стало підставою для звернення з даною позовною заявою до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України.
Підпункт 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України встановлює, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Згідно з п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до п. 38.1 ст. 38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Згідно з п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.
Відповідно до ст. 15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або 1 суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку податку на додану, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України).
Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання (п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України).
Податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України).
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України).
Так, судом встановлено, що позивачем було сформовано податкову вимогу форми «Ф» від 18.09.2025 року №0030655-1301-0436 яка була надіслана на податкову адресу відповідача засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення та повернута з відміткою за «за закінченням терміну зберігання».
Згідно інтегрованої картки податковий борг відповідача погашений не був, у зв`язку з чим нова вимога не надсилається.
Згідно п.42.2 ст. 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.
Підпунктами 87.1, 87.2 ст. 87 ПК України, джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Податковий борг відповідача підтверджується, розрахунком суми позовних вимог, податкових повідомлень-рішень, податковою вимогою та іншими документами, доданими до позовної заяви.
Суд приймає до уваги те, що податкова вимога та податкові повідомлення-рішення на підставі яких виник податковий борг не скасовані, доказів про сплату заборгованості відповідачем не надано суду.
Докази оскарження відповідачем вказаного податкового боргу та податкової вимоги у суду відсутні.
Суд зазначає, що доводи відповідача у відзиві на позовну заяву стосуються протиправності винесення податкових повідомлень-рішень на підставі яких виник податковий борг, при цьому без дотримання порядку оскарження рішень контролюючих органів передбаченого Податковим кодексом України.
Відповідно до п.п. 20.1.34. п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Законом України від 21.12.2016 № 1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» доповнено ПК України статтею 19-3 та викладено в новій редакції п.п.19.1.1 п.19.1 ст.19, якими визначено перелік функцій державний податкових інспекцій, а функції контрольно-перевірочної роботи закріплено виключно за контролюючими органами обласного та центрального рівнів.
Згідно п. 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2 статті 95 Податкового кодексу України).
Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п. 95.3 статті 95 Податкового кодексу України).
Станом на день вирішення спору доказів на підтвердження сплати податкового боргу чи оскарження його в судовому порядку до суду не надано та не надано доказів оскарження податкових повідомлень-рішень чи податкової вимоги.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Таким чином, судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м.Дніпро, вул.Сімферопольська, 17-а, код ЄДРПОУ ВП 44118658) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу – задовольнити.
Стягнути з платника податків – фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь державного бюджету податковий борг у сумі 85004,83 грн. (вісімдесят п`ять тисяч чотири гривні вісімдесят три копійки).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв