П О С Т А Н О В А
Іменем України
"12" травня 2026 р. Справа153/739/26 
Провадження3/153/296/26-п
Код суду: 231

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Швець Р.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділення поліції №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №650145 від 26.04.2026, ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за те, що 25.04.2025 о 23 годині 59 хвилині по вул. Свободи, 114 в м. Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області, керував автомобілем БМВ, д.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на факт вживання спиртних напоїв на місці зупинки транспортного засобу та в КНП «Ямпільська територіальна лікарня» відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху. 
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, 12.05.2026 за вх.№3749, надав суду письмове клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Вказав, що вину в інкримінованому адміністративному правопорушенні не визнає. Зазначив, що дійсно орієнтовно у вказаний час перебував в дворі будинку по вул. Свободи 43 в м. Ямпіль, вигулював собаку. В цей час в двір будинку заїхав автомобіль БМВ під керуванням його дружини. Після цього, приблизно через 1 хв., прибули працівники поліції. Останні почали звинувачувати його в керуванні вказаним транспортним засобом, на що він заперечував, просив надати йому докази того, що вони зупиняли автомобіль і що він безпосередньо перебував за кермом транспортного засобу. Однак, таких доказів поліцейські надати не змогли. Під час спілкування з працівниками поліції він неодноразово наголошував, що не керував автомобілем, однак, не зважаючи на це, працівники поліції за відсутності у нього ознак алкогольного сп`яніння, склали стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення. Вказаний протокол є незаконний, передчасний. Працівниками поліції не надано прямих, безспірних і безсумнівних доказів його вини, тому просить провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в порядку ст.268 КУпАП є підстави для розгляду справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №650145 від 26.04.2026, направлення №48 для огляду на стан наркотичного сп`яніння; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕНА №7088564 від 26.04.2026; довідку інспектора САП ВВГ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Собко Н. від 28.04.2026 та відеозаписи, суд дійшов наступних висновків.
Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.
Згідно з положеннями КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення чи самостійно відшукувати докази вчинення адміністративного правопорушення.
Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.
Так, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Рішення по справі приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. 
Так, структура кожного окремого складу адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення, об`єктивну сторону, суб`єкт правопорушення і суб`єктивну сторону складу правопорушення. Зазначені ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Огляду на стан сп`яніння підлягають виключно водії транспортних засобів, які ним керували, що вбачається з Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/7350.
Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, визначальними для кваліфікації діяння за статтею 130 КУпАП є встановлення спеціального суб`єкта такого адміністративного правопорушення, оскільки суб`єктом зазначеного адміністративного правопорушення може бути лише особа, яка керує транспортним засобом, тобто здійснює усвідомлену і цілеспрямовану діяльність з використання відповідних його функцій.
При цьому, основною ознакою зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом, отже, зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Керування транспортним засобом необхідно розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
А тому, обов`язковому з`ясуванню підлягає факт керування особою транспортним засобом, відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 20.02.2019 у справі 404/4467/16-а зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.
Так, матеріали справи не містять достатньої кількості доказів, які би переконливо вказували на доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що дало би поліцейським підстави для висунення йому вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння. 
На підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем БМВ, д.н.з. НОМЕР_1 , поліцейським до протоколу додано DVD диск із відеозаписами.
Однак, із оглянутих судом відеозаписів здійснених за допомогою автомобільного відеореєстратора та нагрудної камери поліцейського №798045, неможливо достовірно встановити чи керував ОСОБА_1 25.04.2025 о 23 годині 59 хвилині по вул. Свободи, 114 в м. Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області, автомобілем БМВ, д.н.з. НОМЕР_1 .
На відеозаписі з автомобільного відеореєстратора у період з 25.04.2026 23:59:41 по 26.04.2026 00:02:40 було зафіксовано рух автомобіля чорного кольору. Водночас зазначений відеозапис не містить даних, які б дозволяли достовірно ідентифікувати транспортний засіб за державним реєстраційним номерним знаком, а також не зафіксовано особу, яка ним керувала.
Як вбачається із відеозапису з нагрудної камери поліцейського №798045, відеофіксація розпочалася 26.04.2026 о 00:02:36, працівник поліції підійшовши до автомобіля чорного кольору одразу закрив камеру рукою та зупинив відеофіксацію 26.04.2026 о 00:03:00.
Внаслідок такого переривання відеофіксації зазначений відеозапис не дає можливості суду встановити особу, яка перебувала за кермом вказаного автомобіля, що має істотне значення для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у справі.
У подальшому відеозапис з нагрудної камери поліцейського №798045 продовжився 26.04.2026 о 00:03:45 та тривав до 00:50:35, однак на ньому зафіксовано лише факт спілкування ОСОБА_1 із працівниками поліції поблизу інших припаркованих автомобілів. Під час вказаного спілкування працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від проходження якого він відмовився. Водночас ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом, зазначав, що автомобіль належить його дружині та вимагав від працівників поліції надати докази того, що саме він керував автомобілем.
На вказаному відеозаписі також було зафіксовано присутність поруч із ОСОБА_1 іншої особи жіночої статі, однак працівники поліції не встановили її особу та не відібрали у неї пояснень щодо обставин події, що свідчить про неповноту збирання доказів у справі.
До матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучено відеозаписів, на яких було б зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем БМВ, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Свободи, 114 в м. Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області.
Суд наголошує, що закон пов`язує відповідальність за відмову від проходження водія від освідчення на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, встановлену ст.130 КУпАП, лише за керуванням такою особою транспортним засобом і лише за наявності ознак такого сп`яніння.
Сам факт відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння не є безумовною підставою для притягнення до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП без належного та допустимого підтвердження того, що така особа керувала транспортним засобом.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №650145 від 26.04.2026, в якому зазначені обставини правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , не може слугувати єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, без наявності інших належних, допустимих, об`єктивних і неспростовних доказів вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Адже незважаючи на те, що у КУпАП протокол про правопорушення віднесений до виду доказів вини правопорушника, суд вважає, що це суперечить принципу верховенства права і протокол не може бути доказом вини особи, а лише актом адміністративного звинувачення.
Будь-які інші докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які підтверджували б обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, в матеріалах справи відсутні.
При цьому, необхідно зауважити, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, змінювати кваліфікацію, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З огляду на те, що матеріалами справи про адміністративне правопорушення не підтверджується факт керування ОСОБА_1 автомобілем БМВ, д.н.з. НОМЕР_1 , обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, серії ЕПР 1 №650145 від 26.04.2026, не доведені належним способом доказування, слід дійти висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ ) від 14 лютого 2008 у справі « Кобець проти України » (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey ), п. 282 ) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді - не здобуто, а ті, що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, суддя оцінює критично з наведених вище обставин.
Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.
Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
За встановлених при розгляді справи обставин, суд трактує всі сумніви на користь особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення та, оцінивши вищенаведені докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження в справі необхідно закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 7, 130, 221, 251, 245, 247, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Суддя    Р.В. Швець