Справа № 524/1918/26
Провадження 3/524/798/26 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2026 року Суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Малтиз А. В., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС у Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої головним бухгалтером Приватного підприємства «ЄВРОЛІФТ» (код ЄДРПОУ 32738279), яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, –

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 1593 від 26 лютого 2026 року, складеним головним державним інспектором відділу позапланових перевірок ризикових платників та аналізу податкової інформації управління податкового аудиту ГУ ДПС у Полтавській області Бугайцем О. С., при проведенні документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «ЄВРОЛІФТ» (код 32738279), податкова адреса: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Героїв Крут, буд. 5, кв. (офіс) 1, встановлено, що посадова особа – головний бухгалтер ПП «ЄВРОЛІФТ» ОСОБА_2 вчинила правопорушення порядку ведення податкового обліку, а саме: 1) порушено п. 44.1 ст. 44, p. 198.1, p. 198.2, p. 198.3 ст. 198, p. 200.1, p. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті до державного бюджету на загальну суму 2 503 226 гривень, у тому числі за травень 2019 року на суму 25 625 гривень, за червень 2019 року на суму 297 917 гривень, за грудень 2019 року на суму 341 652 гривень, за травень 2020 року на суму 172 199 гривень, за червень 2020 року на суму 10 808 гривень, за серпень 2020 року на суму 362 631 гривень, за вересень 2020 року на суму 897 436 гривень, за березень 2021 року на суму 118 786 гривень, за квітень 2021 року на суму 276 172 гривень; 2) порушено п. 44.1 ст. 44, p. 198.1, p. 198.2, p. 198.3 ст. 198 ПКУ, в результаті чого завищено задекларовану суму від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту в податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2021 року на загальну суму ПДВ 2 171 гривня. Дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши надані докази, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Єдиними документами, долученими контролюючим органом до матеріалів про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, є витяг з акта документальної позапланової невиїзної перевірки від 02 січня 2026 року № 20/16-31-07-02-01/32738279 та сам протокол про адміністративне правопорушення від 26 лютого 2026 року № 1593.
Проте, відповідно до правової позиції, зазначеної в постанові КАС ВС від 08 вересня 2020 року по справі № П/811/2893/14, акт перевірки є лише службовим документом, який фіксує односторонні висновки працівників податкових органів, не є юридичною формою рішення контролюючого органу і сам по собі не породжує безпосередніх правових наслідків для платника податків. Висновки, викладені в акті перевірки, є лише відображенням суб`єктивної позиції перевіряючих осіб, яка може бути спростована під час процедури оскарження.
Згідно з п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України у випадку, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань або зменшення (збільшення) від`ємного значення суми податку. На виконання цього обов`язку, відповідно до п. 58.1 ст. 58 ПК України, контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення (ППР).
Статтями 55-56 ПК України платнику податків гарантовано право на адміністративне та судове оскарження такого податкового повідомлення-рішення. До завершення процедури оскарження та набрання судовим рішенням законної сили визначене грошове зобов`язання вважається неузгодженим (п. 56.18 ст. 56 ПК України), а за нормами п. 54.5 ст. 54 ПК України платник податків не несе відповідальності за повноту нарахування сум грошових зобов`язань до моменту їх узгодження.
Тобто, єдиною належною правовою підставою для притягнення посадової особи підприємства до відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП є наявність на момент складення протоколу чи розгляду справи саме узгодженого грошового зобов`язання, зафіксованого у відповідному податковому повідомленні-рішенні, а не безпосередньо в акті перевірки.
У матеріалах цієї справи будь-які відомості про винесення Головним управлінням ДПС у Полтавській області податкового повідомлення-рішення на підставі акта перевірки від 02 січня 2026 року, а також дані про його отримання підприємством та подальше узгодження (чи закінчення строків оскарження) повністю відсутні.
Неприйняття або відсутність у матеріалах справи податкового повідомлення-рішення позбавляє платника податків права на заперечення та оскарження висновків контролюючого органу. За відсутності доказів узгодження сум податкових зобов`язань чи правомірності висновків податкового органу, сам по собі акт перевірки не є належним та допустимим доказом наявності складу адміністративного правопорушення. Складення протоколу про вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП виключно на підставі акта перевірки, без надання доказів прийняття та узгодження податкового повідомлення-рішення, є передчасним.
Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях чи на недопустимих і недостатніх доказах.
Оскільки долучені до матеріалів справи акт перевірки та протокол не є достатніми, належними та беззаперечними доказами порушення встановленого порядку ведення податкового обліку, суд приходить до переконання про недоведеність наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, постанова суду про притягнення особи до відповідальності ухвалена бути не може, а розпочате провадження у справі підлягає закриттю.
Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 9, 54, 56, 58 ПК України, ст.ст. 1, 245, 247, 251, 283, 284 КУпАП, суддя –

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.163-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Суддя Автозаводського районного суду 
м. Кременчука Андрій МАЛТИЗ