Справа № 931/231/26
Провадження № 1-кп/931/57/26

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2026 року селище Локачі

Локачинський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026030510000099 від 23 лютого 2026 року про обвинувачення 
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Локачі Локачинського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з фаховою передвищою освітою, бригадира ТзОВ «РБП ТРАНС – МОСТ», одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до постанови Шацького районного суду Волинської області від 18 червня 2025 року у справі № 170/640/24, яка набрала законної сили 29 червня 2025 року визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у виді штрафу розміром 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 
Однак, 22 лютого 2026 року о 11 год 55 хв., ОСОБА_4 , будучи обізнаним, що він позбавлений права керування транспортними засобами та зобов`язаний виконувати вищевказане рішення суду, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, маючи реальну можливість виконати дану судову постанову, з метою її невиконання, умисно керував по вул. Героїв Майдану, сел. Локачі, Володимирського району Волинської області автомобілем марки «Opel Vektra» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , де був виявлений та зупинений працівниками поліції на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».
Таким чином, ОСОБА_4 інкримінується умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу подій, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно 22 лютого 2026 року керував транспортним засобом, будучи обізнаним, що позбавлений права керування. В скоєному щиро розкаявся, щодо міри покарання поклався на розсуд суду.
Показання ОСОБА_4 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці показання достовірними.
Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення є доведеною та його дії кваліфіковані правильно.
Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кожного кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.
Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, однак притягувався до адміністративної відповідальності, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, виконавчих проваджень щодо ОСОБА_4 у Володимирському ВДВС у Володимирському районі Волинської області на примусовому виконанні немає.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено. 
На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_4 винуватим, вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 382 КК України у виді штрафу в мінімальному розмірі.
На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.
Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-369, 371, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.
Речові докази:
- автомобіль «Опель Вектра», 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 – залишити у володінні ОСОБА_4 ;
- оптичний диск, на якому містяться записи із нагрудної камери працівників поліції та відео з відеореєстратора за 22.02.2026 року, який зберігається при матеріалах кримінального провадження – залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Локачинський районний суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Локачинського районного суду ОСОБА_1