П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/8645/25 
Головуючий у 1-й інстанції: Гнап Д.Д. 
Суддя-доповідач: Смілянець Е. С. 
10 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Смілянця Е. С. 
суддів: Полотнянка Ю.П.  Драчук Т. О. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд із позовною заявою до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області, в якій просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні пов`язаного з грошовим забезпеченням виплаченого на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року у справі № 560/14976/24 у загальній сумі 193812,78 грн;
- стягнути з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні пов`язаного з грошовим забезпеченням виплаченого на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року у справі № 560/14976/24 у загальній сумі 193812,78 грн.
Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 13.10.2025 позов ОСОБА_1 задовольнив частково. Визнав протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27.04.2018 по 19.01.2023.
Стягнув з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в загальному розмірі 120255,28 грн, з відрахуванням з такої суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.
Судове рішення мотивоване тим, що враховуючи розгляд правовідносини щодо нарахування та виплати середнього заробітку відповідно до редакції статті 117 КЗпП України до набрання чинності Законом №2352-ІХ та після суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково шляхом стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в загальному розмірі 120255,28 грн, в тому числі за період з 27.04.2018 по 18.07.2022 в розмірі 30220,40 грн, та з 19.07.2022 по 19.01.2023 у розмірі 90034,88 грн.
Не погоджуючись з рішенням суду в частині визначення судом розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19.07.2022 по 19.01.2023 у розмірі 90034,88 грн, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції в цій частині та визначити розмір середнього заробітку в розмірі 33821,79 грн.
Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач - ОСОБА_1 проходив службу у Головному управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області.
Наказом начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області від 26.04.2018 №210 позивач звільнений зі служби цивільного захисту з 26.04.2018.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року у справі №560/14976/24 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області щодо неврахування індексації грошового забезпечення як обрахункової величини, при обрахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2015, 2016, 2017 рік, передбаченої частиною 2 статті 129 Кодексу цивільного захисту України. Зобов`язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2015, 2016, 2017 рік, передбаченої частиною 2 статті 129 Кодексу цивільного захисту України, з урахуванням індексації грошового забезпечення як обрахункової величини, в тому числі виплаченої на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.01.2024 у справі №560/19040/23. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області щодо не врахування індексації грошового забезпечення як обрахункової величини при обрахунку ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 7 розділу XХVІІ Інструкції "Про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20.07.2018 №623. 
Зобов`язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 7 розділу XХVІІ Інструкції "Про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20.07.2018 №623, з урахуванням індексації грошового забезпечення як обрахункової величини, в тому числі виплаченої на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.01.2023 у справі №560/19040/23. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області щодо неврахування індексації грошового забезпечення як обрахункової величини при обрахунку ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки. Зобов`язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки з урахуванням індексації грошового забезпечення як обрахункової величини, в тому числі виплаченої на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.01.2023 у справі №560/19040/23.
25.04.2025 відповідач виплатив грошове забезпечення в розмірі 31101,85 грн.
Вважаючи протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області щодо нарахування та виплати середнього заробітку за період затримки у проведенні остаточного розрахунку при звільненні, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в частині визначення судом розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19.07.2022 по 19.01.2023 у розмірі 90034,88 грн, колегія суддів враховує, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.01.2025 у справі №560/14976/24 встановлене право позивача при звільненні із служби цивільного захисту на отримання грошового забезпечення, яке відповідач виплатив в розмірі 31101,85 грн.
Вирішуючи зазначений спір в цій частині, суд першої інстанції враховував, що з 19.07.2022 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" № 2352-IX від 01.07.2022, яким викладена в новій редакції стаття 117 КЗпП України. Цією нормою в редакції з 19.07.2022 передбачено, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.
У постанові від 29.02.2024 у справі № 460/42448/22 Верховний Суд зазначив, що стягнення середнього заробітку умовно варто поділити на дві частини: до набрання чинності нової редакції статті 117 КЗпП України і після цього. Період до 19.07.2022 (до набрання чинності Законом № 2352-ІХ) регулюється редакцією статті 117 КЗпП України, яка не обмежувала строком виплати у шість місяців. До цього періоду, у разі наявності у суду, який розглядає спір, переконання про істотний дисбаланс між сумою коштів, яку прострочив роботодавець і сумою середнього заробітку за час затримки цієї виплати може застосувати принцип співмірності і зменшити таку виплату. Проте, з 19.07.2022 регулюється вже чинною редакцією статті 117 КЗпП України, яка передбачає обмеження виплати шістьма місяцями. До цього періоду застосовувати практику, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі №761/9584/15 недоречно, адже вона була сформована за попереднього нормативного регулювання спірних правовідносин.
Аналогічна правова позиція відображена у постановах Верховного Суду від 28.06.2023 у справі №560/11489/22, від 30.11.2023 у справі №380/19103/22, від 29.01.2024 у справі №560/9586/22.
Відтак, правовідносини щодо стягнення на корись позивача середнього заробітку за період з 27.04.2018 по 18.07.2022 (до набрання чинності Законом №2352-ІХ) регулюється статтею 117 КЗпП України в редакції, до внесення у неї змін Законом №2352-ІХ, а за період з 19.07.2022 по 25.04.2025 - статтею 117 КЗпП України у редакції Закону № 2352-ІХ з 19.07.2022 з застосуванням обмеження виплати шістьма місяцями.
Таким чином, з урахуванням приписів статті 117 КЗпП України у редакції Закону № 2352-ІХ починаючи з 19.07.2022 позивач має право на отримання середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні, який відбувся 25.04.2025, лише в межах шести місяців - з 19.07.2022 по 19.01.2023.
З урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 26.06.2019 у справі № 761/9584/15-ц, зменшуючи розмір відшкодування, визначений виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до ст. 117 КЗпП України, необхідно враховувати:
- розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором;
- період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум;
- ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника;
- інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.
Тобто, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення та, зокрема, визначених критеріїв, суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника незалежно від того, чи він задовольняє позовні вимоги про стягнення належних звільненому працівникові сум у повному обсязі чи частково.
При вирішенні цього питання суд враховує такі обставини як розмір недоплаченої суми заробітку, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, обставини за яких було встановлено наявність заборгованості, дії відповідача щодо її виплати.
Під час визначення суми середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 19.07.2022 по 25.04.2025 суд першої інстанції враховував обмеження періоду стягнення шістьма місяцями, запроваджене статтею 117 КЗпП України у редакції Закону № 2352-ІХ), що становить 184 календарних дні (з 19.07.2022 по 19.01.2023). 
Однак, судом першої інстанції не враховано, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 жовтня 2025 року у справі № 489/6074/23 дійшла висновку що обмеження періоду нарахування відшкодування за затримку розрахунку при звільненні шістьма місяцями, запроваджене до статті 117 КЗпП України Законом № 2352-IX, установлює максимальну межу відповідальності роботодавця. Ця законодавча межа не нівелює фундаментальних принципів розумності, справедливості та пропорційності, а також не змінює компенсаційного характеру відповідної виплати.
Розглядаючи спори про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні після 19 липня 2022 року, необхідно брати до уваги співмірність заявленої до стягнення суми відшкодування з огляду на конкретні обставини справи. При здійсненні такої оцінки необхідно керуватися критеріями, встановленими Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц (зокрема, враховувати розмір простроченої заборгованості, її співвідношення із середнім заробітком, поведінку сторін тощо) для забезпечення справедливого балансу інтересів сторін трудових правовідносин. Розмір відшкодування суд може зменшити незалежно від ступеня задоволення позовних вимог про стягнення належних звільненому працівникові сум. Однак загальний період нарахування компенсації не може перевищувати шести місяців.
Судом апеляційної інстанції враховується, що Судова палата з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 06.12.2024 у справі № 440/6856/22, відступаючи від попередніх позицій Верховного Суду щодо можливості зменшення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнення після 19.07.2022, зазначила, необхідно враховувати норми статті 117 Кодексу законів про працю України у редакції, яка діяла до 19.07.2022 із урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 26.06.2019 у справі № 761/9584/15-ц, які безпосередньо стосуються норм статті 117 Кодексу законів про працю України у редакції, яка діяла до 19.07.2022, а на їх виконання підлягає встановленню: розмір середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні; загальний розмір належних позивачеві при звільненні виплат; частка коштів, яка була виплачена позивачу при звільненні у порівнянні з загальним розміром належних позивачеві при звільненні виплат; частка коштів, яка не була виплачена позивачу при звільненні у порівнянні з загальним розміром належних позивачеві при звільненні виплат.
Також, колегія суддів враховує, що при визначенні розміру середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_1 у справі №560/11900/24 від 27 лютого 2025 року, загальний розмір належних позивачеві при звільненні виплат складав 169 111,48 грн. (94 186,03 грн. грошового забезпечення виплачено у день звільнення, згідно довідки відповідача + належна індексація на загальну суму 74 925,45 грн. згідно рішення у справі №560/19040/23)
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.01.2025 у справі №560/14976/24 встановлене право позивача при звільненні із служби цивільного захисту на отримання грошового забезпечення, яке відповідач виплатив в розмірі 31101,85 грн.
Отже, несвоєчасно виплачені суми грошового забезпечення (31101,85 грн) становлять 15,53% ( 31101,85 грн х 100 :(169 111,48+31101,85 грн).
Відповідно до довідки про заробітну плату позивача за лютий - березень 2018 року загальний розмір виплаченого грошового забезпечення склав 28380,96 грн. Сукупна кількість календарних днів за цей період - 58 календарних днів.
Таким чином, середній заробіток позивача складає 489,32 грн (28380,96 грн : 58 днів).
Тому, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за оскаржуваний період складає (489,32 грн х 184 календарних дні х 15,53%).
Враховуючи, що відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог в частині щодо стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та з 19.07.2022 по 19.01.2023, а рішення суду першої інстанції стосується щодо нарахування та виплати середнього заробітку відповідно до редакції статті 117 КЗпП України до набрання чинності Законом №2352-ІХ та після, тому рішення суду щодо стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27.04.2018 по 18.07.2022 в розмірі 30220,40 грн, судом апеляційної інстанції не переглядається.
З урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду у постанові від 8 жовтня 2025 року у справі № 489/6074/23, колегія суддів вважає що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в мотивувальній частині щодо стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19.07.2022 по 19.01.2023 та становить 13982,41 грн.
Зважаючи на те, що резолютивна частина рішення суду першої інстанції містить загальний розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тому рішення суду підлягає зміні в цій частині з урахуванням зміненої оскаржуваної частини рішення суду. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області задовольнити частково.
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року змінити виклавши абзац третій рішення суду наступного змісту:
"Стягнути з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в загальному розмірі 44202,81 грн, з відрахуванням з такої суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів."
В іншій частині рішення суду залишити без змін .
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.  

Головуючий	 		Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Полотнянко Ю.П.    Драчук Т. О.