ПОСТАНОВА 
іменем України

05 травня 2026 року         м. Кропивницький

справа № 390/1235/23
провадження № 22-ц/4809/709/26 

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.
за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи: 
позивач –  ОСОБА_1 , 
відповідачі – ОСОБА_2 , Приватне підприємство «Лис-Авто-Транс»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватного підприємства «Лис-Авто-Транс» на рішення Кропивницького районного суду Кіровоградської області від 29 грудня 2025 року у складі судді Квітки О.О.,
ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Лис-Авто-Транс» (далі по тексту – ПП «Лис-Авто-Транс») про стягнення шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки.
В обґрунтування позовної заяви посилався на те, що він є власником автомобіля MITSUBISHI Outlander, д.н.з. НОМЕР_1 . Користувачем вказаного автомобіля є батько позивача - ОСОБА_3 . 28.02.2023 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля MITSUBISHI Outlander, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 , та транспортного засобу (автобуса) VAN HOOL, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Дорожньо-транспортна пригода сталася на автодорозі Н-23 (0 км) в селі Бережинка Кропивницького району Кіровоградської області. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу MITSUBISHI Outlander, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована (Поліс № ЕР-209694869 від 26.06.2022). Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу (автобуса) VAN HOOL, д.н.з. НОМЕР_2 , на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована АТ «СГ «ТАС» (приватне) згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР 213299540 від 09.02.2023. На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб VAN HOOL, д.н.з. НОМЕР_2 , не було застраховано договором добровільного страхування наземного транспорту. Транспортний засіб (автобус) VAN HOOL, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , належить ПП «Лис-Авто-Транс», яке є ліцензованим перевізником, що підтверджується матеріалами справи. За умовами пункту 9 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, затверджених постановою КМУ від 02.12.2015 №1001, здобувач ліцензії оформлює трудові відносини з персоналом автомобільного транспорту, визначених п.п.10, 12-15 цих Ліцензійних умов, шляхом укладення трудового договору відповідно до ст.24 КЗпп України.
ПП «Лис-Авто-Транс» заперечує трудові відносини з ОСОБА_2 , а отже ПП «Лис-Авто-Транс», як особа, діяльність якої пов`язана з використанням транспортних засобів (джерела підвищеної небезпеки), у будь-якому разі у порядку вимог ст.1187 ЦК України несе цивільно-правову відповідальність позивачем за заподіяну шкоду.
На момент дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб (автобус) VAN HOOL, д.н.з. НОМЕР_2 , здійснював перевезення пасажирів за маршрутом «Дніпро-Познань». На місці ДТП обидва водії за взаємною згодою склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 28.02.2023 («Європротокол»), з якого убачається, що водій транспортного засобу (автобуса) VAN HOOL, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 не дотримався безпечної дистанції та передньою частиною транспортного засобу здійснив зіткнення у напрямку свого руху із задньою частиною автомобіля MITSUBISHI Outlander, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 . 01.03.2023 ОСОБА_3 подав повідомлення про ДТП до АТ «СГ «ТАС» (приватне). 07.03.2023 ОСОБА_1 подав заяву про страхове відшкодування до АТ «СГ «ТАС» (приватне) та 17.03.2023 отримав від страхової компанії страхове відшкодування у сумі 76800,00 гривень. Згідно зі звітом №06/23 про оцінку автомобіля MITSUBISHI Outlander, д.н.з. НОМЕР_1 , від 20.03.2023, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля MITSUBISHI Outlander, д.н.з. НОМЕР_1 , складає 546453,90 гривень. Згідно із висновком експерта за результатами проведення інженерно-транспортного дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди № 2077/23-27 від 28.06.2023 в розглянутій дорожньо-транспортній ситуації при настанні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 28.02.2023 за участю автомобіля MITSUBISHI Outlander, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 , дії водія автобуса VAN HOOL ОСОБА_2 не відповідали вимогам пп. 2.3 (б) і (д), 12.3 та 13.1 ПДР і перебувають у причинному зв`язку з фактом зіткнення автобуса VAN HOOL з автомобілем MITSUBISHI Outlander дії водія автобуса VAN HOOL, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 .
Посилаючись на зазначені обставини, з урахуванням поданої заяви про уточнення позовних вимог, просив суд стягнути на його користь 422688,51 грн з Приватного підприємства «Лис-Авто-Транс» та 46965,39 грн з ОСОБА_2 у рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди.
РішеннямКропивницького районного суду Кіровоградської області від 29 грудня 2025 року задоволено частково позов. Стягнуто з ПП «Лис-Авто-Транс» на користь ОСОБА_1 422688 грн 51 коп. Вирішено питання судових витрат.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням ПП «Лис-Авто-Транс» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просило вказане рішення суду скасувати в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у їх задоволенні. 
Адвокат Рамазанов Руслан Рамазанович, який діє в інтересах  ОСОБА_2 , направив до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення Кропивницького районного суду Кіровоградської області від 29 грудня 2025 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ПП «Лис-Авто-Транс» - без задоволення. 
Адвокат Романяк Микола Ярославович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , також направив відзив на подану апеляційну скаргу ПП «Лис-Авто-Транс», у якому заперечив проти її задоволення, просив рішення Кропивницького районного суду Кіровоградської області від 29 грудня 2025 року залишити без змін.
У судовому засіданні апеляційного суду представник ПП «Лис-Авто-Транс» адвокат Скрипчук М.Є. підтримав доводи поданої апеляційної скарги, просив її задовольнити. Адвокат Романяк М.Я., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. 
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання апеляційного суду не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Колегія суддів постановила ухвалу про розгляд справи у відсутності відповідача на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України. 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що ОСОБА_1 є власником автомобіля MITSUBISHI Outlander д.н.з. НОМЕР_1 (т.1 а.с.16-17).
Відповідно до полісу від 26.06.2022 №ЕР-209694869 цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу MITSUBISHI Outlander, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» (т.1 а.с.18).
Як свідчить відповідь ПАТ «СГ «ТАС» цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу (автобуса) VAN HOOL, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована АТ «СГ «ТАС» (приватне) згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 09.02.2023 ЕР 213299540. На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб VAN HOOL, д.н.з. НОМЕР_2 , не було застраховано договором добровільного страхування наземного транспорту (т.1 а.с.19-20).
Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 транспортний засіб (автобус) VAN HOOL, д.н.з. НОМЕР_2 , зареєстрований за Приватним підприємством «ЛИС-АВТО-ТРАНС» (м. Київ), яке не є його власником. Транспортний засіб призначений для участі у міжнародному русі (т.1 а.с.35-36, т.2 а.с.80-81).
На місці ДТП за взаємною згодою водії склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 28.02.2023 («Європротокол»), з якого убачається, що водій транспортного засобу (автобуса) VAN HOOL, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 не дотримався безпечної дистанції та передньою частиною транспортного засобу здійснив зіткнення у напрямку свого руху із задньою частиною автомобіля MITSUBISHI Outlander, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 (т.1 а.с.28-30).
01.03.2023 ОСОБА_3 подав до АТ «СГ «ТАС» (приватне) повідомлення про ДТП (т.1 а.с.29). 
07.03.2023 ОСОБА_1 подав заяву про страхове відшкодування до АТ «СГ «ТАС» (приватне), а 17.03.2023 отримав від страхової компанії страхове відшкодування у розмірі 76800,00 грн (т.1 а.с.31, 39).
Як свідчить звіт від 20.03.2023 № 06/23 про оцінку автомобіля MITSUBISHI Outlander, д.н.з. НОМЕР_1 , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля MITSUBISHI Outlander, д.н.з. НОМЕР_1 , складає 546453,90 грн (т.1 а.с.40-57).
Із висновку експерта за результатами проведення інженерно-транспортного дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди від 28.06.2023 №2077/23-27 убачається, що в розглянутій дорожньо-транспортній ситуації при настанні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 28.02.2023 за участю автомобіля MITSUBISHI Outlander, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 , дії водія автобуса VAN HOOL ОСОБА_2 не відповідали вимогам пп.2.3 (б) і (д), 12.3 та 13.1 ПДР; в причинному зв`язку з фактом зіткнення автобуса VAN HOOL з автомобілем MITSUBISHI Outlander знаходяться невідповідні вимогам пп.2.3 (б) і (д), 12.3 та 13.1 ПДР дії водія автобуса VAN HOOL, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 (т.1 а.с.63-66).
Відповідно до відповіді ДПС України ОСОБА_4 в`їхав в Україну 13.12.2022 (т.1а.с. 98-100).
Відповідно до листа ГУ ПФУ в м. Києві від 27.09.2023 інформацію з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування на ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ) щодо трудових відносин та нарахування заробітної плати по ПП «Лис-Авто-Транс» (ЄДРПОУ 35389266) за період з 01.01.2022 по 31.03.2023 надати неможливо у зв`язку з відсутністю інформації у реєстрі (т.1 а.с.110).
Суд встановив, що 25.02.2023 між ПП «Лис-Авто-Транс» (перевізник), в особі директора Купавки Сергія Борисовича, та ОСОБА_5 (замовником) було укладено договір про здійснення нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, за умовами якого перевізник зобов`язується здійснити перевезення за маршрутом замовника організованої групи пасажирів та їх багажу. У п. 2.1 цього ж договору зазначено, що перевізник зобов`язується надати технічно справний автобус - VAN HOOL Т-916 ALTANO, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Пунктом 2.2. договору передбачено, що для виконання цього договору перевізник забезпечує виконання перевезень водіями відповідної кваліфікації, які мають стаж керування автомобільним транспортним засобом не менше трьох років (т.2 а.с.92-94). 
Також встановлено, що ПП «Лис-Авто-Транс» були надані послуги за маршрутом замовника організованої групи пасажирів та їх багажу, надання благодійної допомоги, що підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг від 28.02.2023 (т.2 а.с.91).
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ПП «Лис-Авто-Транс», як володілець джерела підвищеної небезпеки, повинен нести відповідальність за спричинену водієм ОСОБА_2 шкоду, яка доведена належними та допустимими доказами. Хоча між відповідачами і не були оформлені у передбачений законом спосіб трудові відносини, проте ОСОБА_2 був допущений до роботи.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.
Згідно зі статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до ч.ч.2, 5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Згідно зі статтею 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Статтею 1192 ЦК України передбачено, що у разі, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до примітки до статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Пунктом 33.2. статті 33 Закону України Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.
Постановою Національного банку України від 30.05.2022 №108 «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено максимальні розміри страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Національної поліції України, а саме у розмірі 80000 грн на потерпілого.
У п.9 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1001 зазначено, що здобувач ліцензії, ліцензіат оформлює трудові відносини з персоналом автомобільного транспорту, визначеним пунктами 10, 12-15 цих Ліцензійних умов, шляхом укладання трудового договору відповідно до статті 24 Кодексу законів про працю України.
Згідно із п.п.1 п.16 Ліцензійних умов ліцензіат зобов`язаний зберігати, зокрема, такі документи: про прийняття на роботу згідно з вимогами пункту 9 цих Ліцензійних умов, а також про кваліфікаційний рівень персоналу, визначеного пунктами 10, 12-15 цих Ліцензійних умов, - протягом строку дії ліцензії; про проходження водіями періодичних та щозмінних медичних оглядів з дотриманням вимог, передбачених пунктами 22 і 23 цих Ліцензійних умов, - протягом трьох років.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №426/16825/16-ц (провадження № 14-497цс18) сформульовано висновок про те, що результат аналізу норм статей 1172 та 1187 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.
Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків необхідно розуміти виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами протягом усього робочого часу.
Виходячи з наведених норм права шкода, завдана внаслідок ДТП із вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.
Зазначене узгоджується із правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі №6-108цс13, постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц, у постановах Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі №373/1773/18-ц, від 20 листопада 2019 року у справі №501/2298/16-ц, від 05 вересня 2018 року у справі №534/872/16-ц.
Під володільцем джерела підвищеної небезпеки необхідно розуміти юридичну або фізичну особу, які здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав. Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки на підставі трудових відносин з володільцем цього джерела (постанова Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 914/820/17).
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що водій ОСОБА_2 під час ДТП перебував у трудових (фактичних виробничих) відносинах із ПП «Лис-Авто-Транс». Попри заперечення підприємства, матеріали справи не містять доказів протиправного заволодіння транспортним засобом VAN HOOL (д.н.з. НОМЕР_2 ). Навпаки, аналіз Ліцензійних умов та положень договору про здійснення нерегулярних перевезень від 25.02.2023 підтверджує обов`язок ПП «Лис-Авто-Транс» забезпечити автобус екіпажем та укласти трудовий договір. Зазначені обставини дають підстави для обґрунтованого висновку, що ОСОБА_2 був допущений до роботи та керував транспортним засобом на відповідній правовій підставі, виконуючи перевезення.
Оскільки позивачем доведено всі елементи складу цивільного правопорушення (факт завдання шкоди, протиправність дій водія, причинно-наслідковий зв`язок та вину), апеляційний суд вважає правильним висновок місцевого суду про те, що відповідальність за відшкодування збитків має нести ПП «Лис-Авто-Транс», як володілець джерела підвищеної небезпеки та роботодавець особи, яка керувала автобусом під час виконання трудових обов`язків.
Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують. Посилання відповідача на неналежний експертний висновок щодо визначення матеріальних збитків колегія суддів не бере до уваги, оскільки під час розгляду справи судом першої інстанції вартість матеріального збитку відповідачем не оспорювалась та не була предметом розгляду у суді першої інстанції.
Також колегія суддів вважає необґрунтованими посилання відповідача на порушення судом норм процесуального права прийняттям судом заяви про зміну предмету позову від 11.09.2025, оскільки одночасної зміни цією заявою і підстав, і предмету позову не відбулося.
Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Лис-Авто-Транс» залишити без задоволення, а рішення Кропивницького районного суду Кіровоградської області від 29 грудня 2025 року - без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 13 травня 2026 року.

Головуючий суддя  О.І. Чельник

Судді  О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко