ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
61022, м. Харків, пр. Науки, 5
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

27.04.2026 Справа №905/781/25 
Господарський суд Донецької області у складі:
судді Фурсової С.М. 
за участю секретаря судового засідання Сазонова В.С. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ліквідатора - арбітражного керуючого Савченка Вячеслава Анатолійовича 
до ОСОБА_1  ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 )
та до  ОСОБА_2  ( АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) 
ОСОБА_3  ( АДРЕСА_3 ; ІПН НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 )
про покладення до солідарної відповідальності за зобов`язаннями боржника
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:
Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Абріс Строй» (49127, місто Дніпро, вулиця Базова, будинок № 8, кімната № 8; код ЄДРПОУ 41590608);
Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Солея» (49127, місто Дніпро, вулиця Ярової, будинок №93; код ЄДРПОУ 44954512)

в межах справи про банкрутство
за заявою кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Абріс Строй» (49127, місто Дніпро, вулиця Базова, будинок № 8, кімната № 8; код ЄДРПОУ 41590608)
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтажтрейдінг Д» (84307, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Паркова, будинок № 38; код ЄДРПОУ 43541222)
про банкрутство
ліквідатор - арбітражний керуючий Савченко Вячеслав Анатолійович (свідоцтво №1862 від 05.02.2018)

за відсутності представників учасників справи

Р У Х С П Р А В И

У провадженні Господарського суду Донецької області перебуває справа за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Абріс Строй» про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтажтрейдінг Д» (код ЄДРПОУ 43541222).
Так, ухвалою Господарського суду Донецької області від 09.09.2025 відкрито провадження у справі №905/781/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтажтрейдінг Д» (код ЄДРПОУ 43541222), визнано вимоги ініціюючого кредитора. Також вказаною ухвалою введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 170 календарних днів та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Савченка В.А. (свідоцтво про право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1862 від 05.02.2018)), призначено попереднє засідання на 23.10.2025.
10.09.2025 на офіційному веб-порталі Судової влади України розміщено повідомлення за № 77103.
За результатами попереднього засідання ухвалою суду від 23.10.2025 затверджено реєстр вимог кредиторів у справі №905/781/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтажтрейдінг Д» (код ЄДРПОУ 43541222) з вимогами наступних кредиторів:
1) вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Абріс Строй» (код ЄДРПОУ 41590608) на суму 1 296 224,00 гривень, яка складається з:
- 1 200 000,00 гривень основного боргу (четверта черга);
- 24 224,00 гривень судового збору (перша черга);
- 72 000,00 гривень витрат на авансування винагороди арбітражного керуючого (перша черга);
2) вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Солея» (код ЄДРПОУ 44954512) на суму 801 740,11 гривень, яка складається з:
- 796 895,31 гривень основного боргу (четверта черга);
- 4 844,80 гривень судового збору (перша черга).
Також вказаною ухвалою зобов`язано розпорядника майна організувати проведення зборів кредиторів у відповідності до ст.48 Кодексу України з процедур банкрутства, вирішити питання відносно подальшого розгляду справи та відповідні протоколи надати суду. Встановлено дату проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів. Визначено дату проведення підсумкового судового засідання у справі на 25.11.2025.
За результатами підсумкового засідання ухвалено постанову про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтажтрейдінг Д» (код ЄДРПОУ 43541222) банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців. Ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Савченка Вячеслава Анатолійовича (свідоцтво про право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1862 від 05.02.2018)).
25.11.2025 на офіційному веб-порталі Судової влади України розміщено повідомлення за №77785.

Через систему «Електронний суд» до Господарського суду Донецької області 19.02.2026 в межах справи про банкрутство надійшла заява ліквідатора - арбітражного керуючого Савченка Вячеслава Анатолійовича про притягнення до солідарної відповідальності колишнього керівника та засновників боржника, а саме ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Звертаючись із заявою, арбітражний керуючий Савченко Вячеслав Анатолійович посилається на наявність підстав для покладення солідарної відповідальності на колишніх керівника і власників Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтажтрейдінг Д» (код ЄДРПОУ 43541222) у відповідності до ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства. 
Ухвалою суду від 23.02.2026 заяву ліквідатора про притягнення до солідарної відповідальності залишено без руху та встановлено процесуальний строк для усунення недоліків шляхом зазначення відомостей про місце проживання чи перебування, реєстраційні номери облікової картки платника податків або номер і серію паспорта ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також доказів направлення їм означеної заяви; доказів сплати судового збору.
Від арбітражного керуючого Савченка Вячеслава Анатолійовича 25.02.2026 та 26.02.2026 отримано:
- докази сплати судового збору у визначеному Законом України «Про судовий збір» розмірі;
- відомості щодо ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_4 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_2 , ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ; ІПН НОМЕР_3 );
- докази направлення заяви про притягнення до солідарної відповідальності органів управління боржника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за вказаними вище адресами.
Враховуючи, що ліквідатором усунуто виявлені судом недоліки у строк, встановлений судом, вона заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду.
Проте, згідно відомостей з Єдиного демографічного реєстру ОСОБА_1 з 13.05.2019 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , у зв`язку з чим вирішено зобов`язати ліквідатора направити заяву з доданими до неї документами за вказаною адресою.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 26.02.2026 прийнято заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтажтрейдінг Д» (код ЄДРПОУ 43541222) про покладання солідарної відповідальності за зобов`язаннями боржника до розгляду. Постановлено здійснювати розгляд заяви за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання з розгляду заяви призначено на 24.03.2026.
Також вказаною ухвалою залучено до розгляду заяви про покладання солідарної відповідальності за зобов`язаннями боржника в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Абріс Строй» (код ЄДРПОУ 41590608); Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Солея» (код ЄДРПОУ 44954512). Встановлено учасникам справи строки на подання заяв по суті справи з розглядуваної заяви та з процесуальних питань.
До господарського суду 11.03.2026 надійшла заява представника ОСОБА_1 в якій зазначено, що ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ) ніколи не був директором та засновником Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтажтрейдінг Д» (код ЄДРПОУ 43541222), ніколи не проживав та не був зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , а тому просив витребувати у ліквідатора документи, які підтверджують факт того, що саме ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ) має (мав) відношення до ТОВ «Монтажтрейдінг Д» (код ЄДРПОУ 43541222) попередня назва - ТОВ «Вент-Клімат», а також замінити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ) на іншого належного відповідача.
Також, 11.03.2026 судом отримано заяву ліквідатора - арбітражного керуючого Савченка Вячеслава Анатолійовича про заміну неналежного відповідача ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 ) на належного - ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ).
Від представника ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» 11.02.2026 надійшла заява про участь у судовому засіданні, призначеному на 24.03.2026 о 12:00 год., в режимі відеоконференціїї поза межами приміщення суду, у задоволенні якої було відмовлено ухвалою суду від 16.03.2026. 
Представником ОСОБА_1 12.03.2026 подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді.
Господарським судом Донецької області 16.03.2026 забезпечено доступ представника ОСОБА_1 Корнішина Юрія Олексійовича до матеріалів справи в електронному вигляді через підсистему «Електронний суд» шляхом внесення до додаткових відомостей про учасника справи №905/781/25 у КП «Діловодство спеціалізованого суду».
Від ОСОБА_1 17.03.2026 отримано заяву, в якій зазначено, що він не заперечує проти задоволення заяви арбітражного керуючого Савченка Вячеслава Анатолійовича про заміну неналежного відповідача, а також просить вирішити питання про розподіл судових витрат в ухвалі про заміну неналежного відповідача.
Ліквідатором 23.03.2026 подано заяву про проведення судового засідання без участі арбітражного керуючого.
Ухвалою суду від 24.03.2026 замінено неналежного первісного відповідача-1 ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 ) на належного відповідача-1 - ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ). Запропоновано ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) надати відзив на заяву та відповідні докази. Судові витрати ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ) на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 гривень віднесено до витрат, пов`язаних з проведенням ліквідаційної процедури. Розгляд заяви ліквідатора відкладено на 14.04.2026.
Також вказаною ухвалою постановлено зобов`язати ліквідатора надати суду документально підтверджений звіт про виконану роботу з інформацією про фінансове становище і майно боржника при проведенні ліквідаційної процедури станом на день подання звіту, докази повернення суми переплати з Державного бюджету України, додаток до листа Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №85147/6/04-36-12-04-05 від 08.10.2025 - «відомості про розрахункові рахунки» та відомості про грошові кошти на таких рахунках (крім відомостей з АТ «Укрсиббанк» за довідкою №31-4-01/07-3938-БТ від 28.10.2025), Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ДРРП), Інформацію з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (ДРОРМ).
Арбітражним керуючим 13.04.2026 подано звіт про виконану роботу, докази звернення до ГУ ДПС України в Дніпропетровській області щодо повернення суми переплати з Державного бюджету України Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ДРРП), Інформацію з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (ДРОРМ).
У судове засідання 14.04.2026 учасники справи не з`явились, ОСОБА_1 своїм правом на подання відзиву не скористався.

Згідно абзацу 1 частини другої статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства під час здійснення своїх повноважень ліквідатор, кредитор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.
Головним управлінням ДПС у Донецькій області надано наявну в інформаційно-комунікаційній системі ДПС станом на 11.12.2025 інформацію про відкриті ТОВ «Монтажтрейдінг Д» (код ЄДРПОУ 43541222) рахунки в банківських установах, а саме зазначено 2 рахунка відкритих у АТ «Укрсиббанк».
Згідно відомостей АТ «Укрсиббанк» за довідкою №31-4-01/07-3938-БТ від 28.10.2025, залишок коштів на рахунках боржника відсутній, рух коштів за період з 09.09.2022 по 23.10.2025 відсутній.
Вимоги кредиторів ТОВ «Будівельна компанія «Абріс Строй» та ТОВ «Будівельна компанія «Солея» виникли внаслідок фактичного невиконання боржником своїх зобов`язань за договорами підряду, укладеними 17.10.2022 та 30.08.2023 відповідно, а також неповернення боржником сум попередньої оплати. 
З матеріалів справи встановлено, що перерахування коштів попередньої оплати кредиторами здійснювалось на банківський рахунок ТОВ «Монтажтрейдінг Д» (код ЄДРПОУ 43541222) попередня назва - ТОВ «Вент-Клімат» № НОМЕР_5 , відкритий у АТ КБ «ПриватБанк».
За положеннями частин 1, 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
Проте, матеріали справи не містять доказів звернення ліквідатора до АТ КБ «ПриватБанк» із запитом щодо надання інформації по відкритих рахунках боржника, залишку коштів на них тощо.
Враховуючи викладене, ухвалою суду від 14.04.2026 вирішено відкласти розгляд заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтажтрейдінг Д» (код ЄДРПОУ 43541222) про покладання солідарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на 27.04.2026. Зобов`язано ліквідатора до дня судового засідання надати суду:
- додаток до листа Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №85147/6/04-36-12-04-05 від 08.10.2025 - "відомості про розрахункові рахунки";
- інформацію щодо рахунків боржника, відкритих у АТ КБ «ПриватБанк», залишку коштів на них тощо;
- реквізити ліквідаційного рахунку боржника.
Явка учасників справи у судове засідання визнано не обов`язковою.
До суду 14.04.2026 надійшло клопотання арбітражного керуючого Савченка Вячеслава Анатолійовича про витребування доказів, а саме інформації від АТ КБ «ПриватБанк» щодо рахунків боржника.
Ухвалою від 15.04.2026 означене клопотання про витребування доказів задоволено, зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» надати відповідну інформацію щодо рахунків боржника.
Ліквідатором подано до суду реквізити ліквідаційного рахунку боржника, додаток до листа Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №85147/6/04-36-12-04-05 від 08.10.2025 - "відомості про розрахункові рахунки".
Згідно поданого ліквідатором додатку до листа Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №85147/6/04-36-12-04-05 від 08.10.2025, рахунки боржника, відкриті в АТ КБ «ПриватБанк» закрито 14.04.2025 та 15.04.2025.
За положеннями п.п. 121, 123 Інструкції про порядок відкриття та закриття рахунків користувачам надавачами платіжних послуг з обслуговування рахунків, затвердженої Постановою Правління Національного банку України 29.07.2022 №162, надавач платіжних послуг закриває поточні/платіжні рахунки користувачів:
1) на підставі заяви про закриття поточного рахунку/заяви про закриття платіжного рахунку користувача, крім випадків, визначених у пункті 122 розділу XV цієї Інструкції;
2) на підставі рішення відповідного органу, на який згідно із законодавством України покладено функції щодо припинення юридичної особи-резидента, відокремленого підрозділу юридичної особи-нерезидента, представництва юридичної особи-нерезидента, яке не здійснює підприємницької діяльності (за заявою про закриття поточного рахунку/заявою про закриття платіжного рахунку, поданою ліквідатором, головою або членом ліквідаційної комісії, керуючим санацією);
3) у разі смерті власника рахунку - фізичної особи/фізичної особи-підприємця/особи, яка провадила незалежну професійну діяльність, після виплати коштів спадкоємцю(ям) та іншим особам на підставі документів, визначених законодавством України;
4) на підставах, передбачених законодавством України або договором між надавачем платіжних послуг та користувачем.
Надавач платіжних послуг за наявності коштів на поточному/платіжному рахунку, який закривається на підставі заяви про закриття поточного рахунку/заяви про закриття платіжного рахунку користувача, здійснює завершальні операції за рахунком (з виконання платіжних інструкцій стягувачів, виплати коштів готівкою, перерахування залишку коштів згідно із заявою користувача).
Датою закриття поточного/платіжного рахунку є день надання користувачем заяви до надавача платіжних послуг, якщо на поточному/платіжному рахунку користувача немає залишку коштів. Датою закриття поточного/платіжного рахунку вважається наступний після проведення останньої операції за цим рахунком робочий день, якщо на поточному/платіжному рахунку користувача є залишок коштів.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що на закритих рахунках боржника, які були відкриті в АТ КБ «ПриватБанк», відсутні грошові кошти, які моли б бути спрямовані на погашення кредиторських вимог, а відтак, отримання відомостей від АТ КБ «ПриватБанк» не сплине на вирішення даного спору.

Судом було належним чином вжито завчасні заходи щодо належного повідомлення учасників про розгляд даної справи.
Відповідачам, на підставі статті 120 ГПК України, направлено копії ухвал суду від 26.02.2026, 24.03.2026, 14.04.2026 на офіційні адреси реєстрації та/або проживання, однак повернуті поштою з відміткою: «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній».
Відповідно до пункту 5 частини шостої статі 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 29.03.2021 у справі №910/1487/20 та врахована судом, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, яким в даному випадку є суд (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).
У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі №910/22873/17, від 14.08.2020 у справі №904/2584/19, від 17.11.2021 у справі №908/1724/19 та від 01.03.2023 у справі №910/18543/21).
Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.
День невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду (зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07.06.2022 у справі №910/4430/21).
Отже, відповідачі вважаються такими, що повідомлені про існування спору у справі належним чином.
Відповідачі правом на подання відзиву на заяву із викладенням письмових пояснень у межах визначеного законом і судом строків не скористався, клопотань про необхідність витребування доказів чи прийняття від нього додаткових доказів не заявляли, як не заявили і про бажання надати власні пояснення по суті спору.
Відповідно до ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.9 ст.165 ГПК України).
З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених ст.ст. 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви ліквідатора по суті. 
Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне розглянути ліквідатора за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд – 
В С Т А Н О В И В

Заява ліквідатора банкрута обґрунтована наступним, що ухвалою Господарського суду Донецької області від 23.10.2025 за підсумками попереднього судового засідання у справі про банкрутство визначено вимоги кредиторів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтажтрейдінг Д» в сумі 2 097 964,11 гривень, а саме:
1) вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «АбрісСтрой» (код ЄДРПОУ 41590608) на суму 1 296 224,00 гривень, яка складається з:
- 1 200 000,00гривень основного боргу (четверта черга);
- 24 224,00 гривень судового збору (перша черга);
- 72 000,00 гривень витрат на авансування винагороди арбітражного керуючого (перша черга);
2) вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Солея» (49127, місто Дніпро, вулиця Ярової, будинок №93; код ЄДРПОУ 44954512) на суму 801 740,11 гривень, яка складається з:
- 796 895,31 гривень основного боргу (четверта черга);
- 4 844,80гривень судового збору (перша черга), 
які включені до реєстру вимог кредиторів.
Загальна сума грошових вимог, заявлених та визнаних судом, складає 2 097 964,11 гривень, які до цього часу не погашені.
Постановою Господарського суду Донецької області від 25.11.2025 боржника визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Савченка Вячеслава Анатолійовича.
Вказаною постановою припинені повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, а також повноваження власника (власників) майна банкрута; посадовим особам банкрута протягом п`ятнадцяти днів з що дня призначення ліквідатора передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору;
За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що з 16.04.2025 року по 17.04.2025 відбувся ряд змін реєстраційної інформації, тобто вже після виникнення стійкої фінансової неспроможності банкрута, яка мала місце станом на кінець 2024 року, були здійснені масштабні зміни у складі органів управління Банкрута.
Зокрема, були видалені з реєстру відомості про попередніх учасників (засновників) банкрута:
- ОСОБА_2 ;
- ОСОБА_1 ;
- ОСОБА_3 .
Також був змінений директор Банкрута, яким раніше був ОСОБА_1 , на ОСОБА_4 . Замість попередніх бенефіціарних власників до реєстру внесено відомості про нового кінцевого бенефіціарного власника ОСОБА_5 , громадянина Румунії, а учасником (засновником) Банкрута стала корпорація «СтелларСтарЛтд», зареєстрована на ОСОБА_6 .
Зміна органів управління та бенефіціарних власників у квітні 2025 року відбулася після того, як кредитором ТОВ «Будівельна компанія «Солея» у квітні 2025 року було ініційовано судовий процес по стягненню заборгованості, та вже після того, як фінансова звітність банкрута за 2024 рік, однозначно засвідчила наявність стійкої фінансової неспроможності. Така поведінка свідчить про недобросовісність попередніх органів управління та посадових осіб, їх усвідомлення протиправного характеру своїх дій у період управління боржником та намір ухилитися від відповідальності перед кредиторами шляхом формальної передачі контролю над боржником іншим особам (так звана - фіктивна зміна засновників).
Також, відбулась зміна юридичної адреси банкрута на місто Краматорськ Донецької області, яке знаходиться поблизу лінії фронту та систематично піддається обстрілам. В умовах, коли у місті Краматорськ господарська діяльність є фактично неможливою через воєнний стан, перереєстрація юридичної адреси саме на цю територію свідчить про умисне створення перешкод для роботи арбітражного керуючого, доступу до документації та майна Банкрута, що є прямою ознакою незаконних дій у разі банкрутства.
Після призначення арбітражного керуючого Савченко В.А. розпорядником майна банкрута, останній направив директору та учаснику (засновнику) банкрута, письмове повідомлення про наслідки порушення справи про банкрутство та про необхідність виконання ухвали господарського суду від 09.09.2025 і положень статті 44 Кодексу України з процедур банкрутства. (докази наявні в матеріалах справи) Зокрема, керівника та учасника (засновника) банкрута було зобов`язано надати розпоряднику майна банкрута необхідні документи для підготовки аналізу фінансово-господарської діяльності, надати всі необхідні документи та представити майно для проведення інвентаризації. Однак на це повідомлення від керівника та учасника (засновника) банкрута не надійшло жодної відповіді.
Внаслідок ненадання документів боржником, фінансовий аналіз проводився на підставі документів, які були отримані від податкових органів, органів статистики та загальнодоступних джерел. У розпорядника майна банкрута відсутні документи, що підтверджують дебіторську заборгованість у сумі 5 799,8 тисяч гривень та кредиторську заборгованість за статтею «інші поточні зобов`язання» у сумі 7 675,4 тисячі гривень. Первинні бухгалтерські документи, договори, акти виконаних робіт, акти звірки до розпорядника майна банкрута не надані.
Як встановлено проведеним аналізом фінансово-господарської діяльності, загроза неплатоспроможності Банкрута виникла у 2024 році, доказом чого є фінансова звітність, яка була подана самим Боржником до податкового органу та органу статистики. Станом на 31.12.2024 року коефіцієнт покриття Банкрута становив 1,12, що є нижчим за нормативне значення 1,5, а коефіцієнт фінансової автономії становив 0,11 при нормативі 0,5. Поточні зобов`язання зросли до 8 033,3 тисячі гривень при власному капіталі лише 1 028,4 тисячі гривень. Ці показники однозначно свідчать про наявність загрози неплатоспроможності, яка мала місце вже станом на кінець 2024 року.
За таких обставин, станом на момент виникнення загрози неплатоспроможності у 2024 році, на той період керівник Банкрута ОСОБА_1 та засновники Банкрута, а саме учасники (засновники) ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які здійснювали управління Боржником у 2024 році та на початку 2025 року, були зобов`язані у місячний строк звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Однак цього зроблено не було, і заява про банкрутство була подана лише кредитором у серпні 2025 року. Така бездіяльність та ухилення від виконання обов`язку, встановленого законом, на переконання ліквідатора, призвело до подальшого погіршення фінансового стану банкрута, збільшення обсягу вимог кредиторів та неможливості їх повного задоволення.
Також ліквідатор звертав увагу на відсутність у банкрута ліквідних основних засобів та інших ресурсів, за рахунок яких підприємство могло б здійснювати свою діяльність.
За результатами проведеного арбітражним керуючим аналізу фінансово-господарської діяльності боржника за період 2022-2024 років було встановлено, що 
- наявні ознаки приховування стійкої фінансової неплатоспроможності - Кзвва? (0,11) ?0,1;
- наявні ознаки доведення до банкрутства - свідоме прийняття необгрунтованих зобовязань на 8,03 млн грн., що спричинило втрату ліквідності (Кпок?=1,12) та стійкунеплатоспроможність, оскільки прибуток підприємства не міг їх покрити;
- наявні ознаки порушення вимог ч.6 ст.34 КУзПБ.

Приймаючи рішення про задоволення заяви ліквідатора суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КУзПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Виконавчий орган боржника, а щодо державних та комунальних підприємств також орган, уповноважений управляти майном боржника, у межах своїх повноважень зобов`язані своєчасно виявляти та вживати заходів щодо запобігання та реагування у разі настання неплатоспроможності боржника (ч.ч.1,4 ст.4 КУзПБ).
Виконавчий орган боржника, а у випадках, передбачених законом, - засновники (учасники, акціонери) боржника, власники майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, зобов`язані вживати заходів щодо запобігання неплатоспроможності боржника, у тому числі здійснення позасудового врегулювання боргу, ініціювання процедури превентивної реструктуризації боржника, ініціювання процедури реструктуризації відповідно до Закону України »Про фінансову реструктуризацію» або у випадках, передбачених цим Кодексом, прийняти рішення про звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. У разі невиконання або неналежного виконання зазначених заходів особи, зазначені у цій частині, несуть відповідальність у випадках, передбачених законом.

Згідно з п.3 ч.2 ст.12 КУзПБ арбітражний керуючий зобов`язаний проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника та подавати результати такого аналізу до господарського суду разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію.
Боржник зобов`язаний у місячний строк звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство у разі виникнення неплатоспроможності, зокрема якщо задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами або якщо розмір грошових зобов`язань боржника, строк виконання яких настав, перевищує вартість активів боржника, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч.6 ст.34 КУзПБ).
Якщо органи управління боржника допустили порушення цих вимог, вони несуть солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів. Питання порушення органами управління боржника зазначених вимог підлягає розгляду господарським судом під час здійснення провадження у справі. У разі виявлення такого порушення про це зазначається в ухвалі господарського суду, що є підставою для подальшого звернення кредиторів своїх вимог до зазначених осіб.
За положеннями ч.1 ст.59 КУзПБ з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, зокрема: відомості про фінансове становище банкрута перестають бути конфіденційними чи становити комерційну таємницю; припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, члени виконавчого органу (керівник) банкрута звільняються з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (органу, уповноваженого управляти майном) майна банкрута.
Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема: виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута та функції з управління та розпорядження майном банкрута; заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб (ч.1 ст.61 КУзПБ).
Відповідно до ч.4 ст.236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до преамбули Кодексу України з процедур банкрутства одним з основних завдань провадження у справі про банкрутство є задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможного боржника.
Тому, створення для кредиторів в межах справи про банкрутство додаткових гарантій захисту їх прав та законних інтересів, зокрема шляхом упровадження інституту солідарної відповідальності керівника боржника (частина шоста статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства) є винятковим механізмом відновлення порушених прав кредиторів.
Кожен учасник цивільного/господарського обороту, що укладає угоди з певною юридичною особою, має намір отримати відповідний результат, що можливе лише за платоспроможності цієї юридичної особи. Вичерпну інформацію про фінансове (майнове) становище юридичної особи має її керівник як одноосібний виконавчий орган, який повинен діяти розумно і сумлінно, зокрема щодо контрагентів боржника.
Істотна та явна диспропорція між зобов`язаннями та активами по суті неплатоспроможного боржника та непроінформованість про це кредиторів, цілком очевидно порушують права останніх. У зв`язку з цим для захисту майнових інтересів кредиторів боржника запроваджено правове регулювання своєчасного інформування керівником юридичної особи його кредиторів про неплатоспроможність (недостатність майна) боржника.
Отже, солідарна відповідальність полягає у залученні третіх осіб - керівника боржника (органів управління боржника), який (які) не звернувся (звернулися) до господарського суду про відкриття провадження у справі про банкрутство в місячний термін у разі наявності загрози неплатоспроможності юридичної особи, щодо якої в подальшому відкрито та здійснюється провадження у справі про банкрутство, до солідарного обов`язку з виконання грошових зобов`язань боржника.
Тобто, солідарна відповідальність є правовим механізмом захисту та відновлення прав кредиторів (які були необізнані з вини боржника про стан його неплатоспроможності як під час вступу з ним у господарські відносини, так й після цього, під час погіршення платоспроможності боржника до стану загрози неплатоспроможності) за рахунок особистого майна керівника (органів управління) боржника, тобто майна, відмінного від майна боржника (постанови Верховного Суду від 23.03.2021 у справі №910/3191/20, від 15.06.2021 у справі №910/2971/20, від 14.09.2021 у справі №902/1023/19, від 30.03.2023 у справі №910/13909/20, від 20.07.2023 у справі №924/408/21).
Зазначене дає підстави для висновку про те, що застосуванням «солідарної відповідальності» законодавець стимулює виконання боржником обов`язку з подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство за наявності відповідних умов (загрози неплатоспроможності), тоді як для кредитора подання такої заяви є правом, обумовленим лише наявністю у нього незадоволених/невиконаних боржником зобов`язань за вимогами кредитора (стаття 1, частини перша, друга статті 34, частина шоста статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства).
При цьому, задоволення кредитором або кредиторами своїх вимог за рахунок солідарної відповідальності керівника та/або органів управління боржника, тобто інших осіб, ніж боржник, не призводить до зміни розміру або складу ліквідаційної маси боржника у бік зменшення активів, за рахунок яких підлягають задоволенню кредиторські вимоги, а навпаки, має наслідком зменшення сукупного розміру кредиторських вимог і, як наслідок, більш ефективне задоволення таких кредиторських вимог.
Беручи до уваги принцип конкурсного імунітету, що діє разом із принципом судового контролю під час здійснення процедур банкрутства, не допускається стягнення кредитором або кредиторами з керівника/органів боржника коштів у рахунок індивідуального погашення заявлених вимог поза межами конкретної конкурсної процедури.
У справі про банкрутство солідарна відповідальність покладається за таке порушення (неподання боржником, який перебував у стані загрози неплатоспроможності, заяви про відкриття справи про банкрутство), наслідком якого є такі негативні наслідки, як неможливість виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами у разі задоволення вимог одного або кількох кредиторів боржника.
Суд зазначає, що закон визначає суб`єктом правопорушення керівника як одноособовий орган управління підприємства боржника, суб`єктами правопорушення, а отже, і солідарної відповідальності, є органи управління боржника, які можуть бути як одноособовим органом управління, так і колективними.
Визначення керівника боржника суб`єктом солідарної відповідальності узгоджується з положеннями частини першої статті 92 ЦК України, через що саме на керівника (членів органів управління) боржника покладений обов`язок у встановлених законом випадках ініціювати справу про банкрутство, і, відповідно, і нести відповідальність у разі невиконання цього обов`язку.
За змістом положень частини шостої статті 34 КУзПБ порушення, яке є умовою покладення солідарної відповідальності, є допущене керівником боржника (а з 20.03.2023 - органами управління боржника) порушення місячного строку звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство у разі загрози неплатоспроможності боржника та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Такими іншими випадками можна б було вважати, зокрема, визначений законом припис частини третьої статті 110 ЦК України - якщо вартості майна юридичної особи недостатньо для задоволення вимог кредиторів.
Суд зауважує, що загроза неплатоспроможності боржника і визначається недостатньою вартістю майна юридичної особи для задоволення вимог кредиторів.
Тому для покладення солідарної відповідальності на керівника/члена органу управління боржника істотне значення має встановлення моменту виникнення в нього обов`язку звернутися до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника.
Момент виникнення такого обов`язку залежить у кожному конкретному випадку від наявності об`єктивних юридичних фактів, що підтверджують виникнення загрози неплатоспроможності і вочевидь свідчать про неможливість продовження нормальної господарської діяльності без негативних наслідків для боржника та його кредиторів.
До аналогічних висновків дійшов і Верховний Суд у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у своїй постанові від 04.09.2024 у справі №908/3236/21.
Своєчасне, з дотриманням вимог абзацу першого частини шостої статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства подання боржником заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є запорукою раціонального та справедливого розподілення активів боржника, якого за результатами аналізу фінансово-господарської діяльності (звітності) боржника виявилося недостатньо для задоволення вимог кредиторів.
Належне (об`єктивне) визначення загрози неплатоспроможності боржника дає змогу уникнути як необґрунтованого відкриття за заявою боржника провадження у справі про банкрутство (з виключенням відповідного суб`єкта господарювання із звичайного господарського обороту), так і порушення прав кредиторів через несвоєчасне ініціювання боржником такої справи, приховання неплатоспроможності боржника тощо.
Умовами для встановлення щодо боржника такого складного за своїм змістом юридичного факту, як загроза неплатоспроможності боржника, є одночасна (зокрема, протягом місячного періоду, визначеного частиною шостою статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства) наявність таких юридичних фактів: 1) існування у боржника перед кредитором/ двома кредиторами зобов`язань, строк виконання яких настав та визначається за правилами закону, що регулює відповідні правовідносини (купівлі-продажу, поставки, підряду, позики, бюджетні та податкові тощо); 2) розмір всіх активів боржника є меншим, ніж сумарний розмір зобов`язань перед всіма кредиторами боржника, строк виконання яких настав за правилами закону, що регулює відповідні правовідносини (купівлі-продажу, поставки, підряду, позики, бюджетні та податкові тощо), тобто такий майновий стан боржника за всіма його показниками (основними фондами, дебіторською заборгованістю, строк виконання зобов`язань щодо якої настав, тощо), який за оцінкою сукупної вартості всіх активів боржника очевидно не здатний забезпечити задоволення вимог виконання зобов`язань перед кредитором/кредиторами, строк виконання яких настав, ні у добровільному, ні у передбаченому законом примусовому порядку. При цьому зобов`язання, що підтверджують виникнення загрози неплатоспроможності, мають бути реальними та документально підтвердженими.
Для визначення ознак загрози неплатоспроможності правове значення має сукупний розмір боргових зобов`язань, а не їх структура, оскільки при аналізі фінансового стану боржника із загального переліку зобов`язань не виключаються ті, які не дають змогу кредитору ініціювати процедуру банкрутства.
Отже, загроза неплатоспроможності боржника розкривається законодавцем через його фінансово-економічний стан, основним визначальним критерієм якого є нездатність боржника відповісти за своїми зобов`язаннями належним йому майном (активами) і тим самим виконати грошові зобов`язання в повному обсязі перед всіма кредиторами.
При цьому, фінансово-економічний стан, що визначається на підставі відповідних показників матеріального, фінансового стану боржника та стану його господарської діяльності (з контрагентами тощо) як загроза неплатоспроможності, має бути не умовно-тимчасовим, а стабільно-незворотним для боржника і наслідки такого стану мають безпосередньо впливати на стан розрахунків з кредиторами. Також доцільно враховувати реальні (доведені належними доказами) майбутні зміни вартості та/або складу активів, з використанням яких можуть бути задоволені вимоги кредиторів, що відбудуться (повинні відбутись) протягом відповідного місяця, тому що керівник має право посилатись на реальні очікування зміни складу та вартості активів, фінансового стану підприємства з огляду на його господарську діяльність.
Якщо звернення або незвернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство жодним чином не впливає і не змінює стану та порядку розрахунків з кредиторами, не призводить до порушення їхніх прав на задоволення вимог до боржника (інших негативних наслідків для кредиторів: простій, збитки, штрафні санкції внаслідок невиконання боржником зобов`язання перед кредиторами) або якщо внаслідок неподання боржником відповідної заяви не змінились/не погіршились його розрахункові можливості (можливості відповідати за зобов`язаннями, зокрема і належними йому активами: майном, коштами, правом вимоги до третіх осіб тощо), - суд зазначає про очевидну відсутність загрози неплатоспроможності боржника.
За змістом абзацу другого статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства передумовою для звернення кредиторів своїх вимог щодо зобов`язань боржника до суб`єкта солідарної відповідальності (керівника/члена органу управління боржника) є розглянуте та вирішене судом питання порушення керівником/органами управління боржника вимог щодо звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство у разі перебування боржника у стані загрози неплатоспроможності із встановленням судом такого порушення та зазначення про це у відповідній ухвалі.
Такий порядок означає, що і встановлення відповідного порушення, і вирішення спору про покладення солідарної відповідальності на відповідного суб`єкта солідарної відповідальності (керівника/члена органу управління боржника) зі стягненням з нього суми цієї відповідальності здійснюються судом в одному судовому провадженні за відповідним зверненням.
Отже, стягнення коштів із керівника/члена органу управління боржника на підставі частини шостої статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства має здійснюватися на користь боржника з подальшим зарахуванням цих коштів до ліквідаційної маси.
При цьому, слід зазначити, що арбітражний керуючий, діючи від імені боржника і захищаючи його інтереси, опосередковано діє і в інтересах кредиторів, оскільки кошти, стягнуті на користь боржника, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів. Тому відповідно до тлумачення виразу «подальше звернення кредиторів своїх вимог» у частині шостій статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства цю норму слід розуміти у тому числі і як звернення боржника з метою подальшого задоволення вимог кредиторів.

Провадження у даній справі відкрито ухвалою Господарського суду Донецької області від 09.09.2025 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «АбрісСтрой».
Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтажтрейдінг Д» (код ЄДРПОУ 43541222) попередня назва - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вент-Клімат» було створено та/або засновано 02.03.2020, учасниками (засновниками) ОСОБА_2 (33,3% частки), ОСОБА_1 (33,3% частки) та ОСОБА_3 (33,4% частки), керівником товариства був ОСОБА_1 .
Як встановлено проведеним арбітражним керуючим аналізом фінансово-господарської діяльності, загроза неплатоспроможності банкрута виникла у 2024 році. Такі висновки випливають з аналізу фінансової звітності, яка була подана самим боржником до податкового органу та органу статистики.
16.04.2025 року по 17.04.2025 відбувся ряд змін реєстраційної інформації, тобто вже після виникнення стійкої фінансової неспроможності Банкрута, яка мала місце станом на кінець 2024 року. Були проведені радикальні зміни у складі органів управління Товариства боржника.
Зокрема, були виключені з реєстру відомості про попередніх учасників (засновників): ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 . Замість попередніх бенефіціарних власників до реєстру внесено відомості про нового кінцевого бенефіціарного власника - ОСОБА_7 (громадянина Румунії), а учасником (засновником) банкрута стала корпорація «СтелларСтарЛтд», зареєстрована на ОСОБА_6 .
Також був змінений директор банкрута: ОСОБА_1 - на ОСОБА_4 .
Крім того, було змінено найменування на місцезнаходження юридичної особи - боржника.

Постановою (п.п. 28 та 36) від 23.03.2021 у справі №910/3191/20 Верховний Суд сформував правову позицію, за якою обов`язок керівника боржника подати заяву про банкрутство існує, та питання про покладення солідарної відповідальності на керівника боржника розглядається за приписами ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства незалежно від дати виникнення загрози неплатоспроможності, в т.ч. і якщо така загроза виникла до набрання чинності Кодексу України з процедур банкрутства, тобто до 21.10.2019.
Поняття «загроза неплатоспроможності», що його визначено вище, має три можливі варіанти існування за п.3.4 розділу ІІІ Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджених наказом Мінекономіки України від 19.01.2006 №14 (далі Методичні рекомендації), а саме: поточна неплатоспроможність (коштів та високоліквідних активів боржника недостатньо, аби розрахуватися з поточними боргами, строк оплати яких вже настав); критична неплатоспроможність (на початку і наприкінці звітного кварталу присутні ознаки поточної неплатоспроможності, а коефіцієнт покриття і коефіцієнт забезпечення власними засобами наприкінці звітного кварталу менші за їхні нормативні значення - 1,0 та 0,1); надкритична неплатоспроможність (поточна + критична неплатоспроможність + за підсумками року коефіцієнт покриття менший за 1,0 і підприємство не отримало прибутку).
Із дати виникнення невиконаних грошових зобов`язань боржник знаходився у стані надкритичної неплатоспроможності, коли задоволення вимог його кредиторів було можливим тільки у ліквідаційній процедурі.
Фінансовий стан юридичної особи характеризується неплатоспроможністю протягом більше ніж півроку до відкриття провадження у справі про банкрутство; при цьому, в результаті аналізу виявлено ознаки приховування стійкої фінансової неспроможності та доведення до банкрутства.

Оскільки бухгалтерську та іншу документацію ТОВ «Монтажтрейдінг Д» розпоряднику майна та ліквідатору передано не було, арбітражним керуючим фінансової звітності юридичною особою встановлено, що розмір чистих активів боржника (перевищення загальної вартості активів над загальним розміром зобов`язань) протягом всього періоду, що досліджувався, не мало позитивного значення.
На день відкриття провадження у справі про банкрутство боржника (09.09.2025) залишалися непогашеними вимоги кредиторів (ТОВ «Будівельна компанія «АбрісСтрой», ТОВ «Будівельна компанія «Солея») до боржника на загальну суму 1 996 895,31 гривень (основний борг), які по суті виникли протягом попередніх років.

Верховний Суд у постанові від 09.06.2022 у справі №904/76/21 зазначив, що бездіяльність керівника, який ухиляється від виконання покладеного на нього КУзПБ обов`язку щодо подання заяви боржника про власне банкрутство, є протиправною, спричиняє майнові втрати кредиторів і публічно-правових утворень, порушує як приватні інтереси суб`єктів цивільних правовідносин, так і публічні інтереси держави.
Невиконання керівником вимог абзацу першого частини шостої статті 34 КУзПБ щодо звернення до суду в місячний строк за наявності визначених цією нормою підстав із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника свідчить по суті про недобросовісне приховування ним від кредиторів інформації щодо незадовільного майнового становища боржника.
Така поведінка керівника боржника має наслідком нерозумне та недобросовісне прийняття неплатоспроможним боржником додаткових боргових зобов`язань за умов, коли не можуть бути виконані існуючі, свідому неможливість задоволення боржником вимог нових кредиторів від яких були приховані дійсні факти, і як наслідок виникнення збитків в цих кредиторів введених в оману щодо стану платоспроможності боржника.
Загроза неплатоспроможності є одним із передбачуваних майнових станів боржника, що перебуває під контролем керівника боржника, який належно має виконувати свої зобов`язання щодо організації та управління господарською діяльністю юридичної особи.
Тому під час визначення моменту виникнення у керівника боржника обов`язку, визначеного абзацом першим частини шостої статті 34 КУзПБ щодо звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство належить враховувати, що такий обов`язок виникає в момент, коли керівник, добросовісність та розумність дій якого презюмується, в силу норм статті 92 ЦК України, мав можливість об`єктивно визначити наявність загрози неплатоспроможності боржника, неможливість продовження нормального режиму господарювання боржника без негативних наслідків для останнього та його кредиторів (подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 09.06.2022 у справі №904/76/21, від 30.03.2023 у справі № 910/13909/20).
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 по справі №755/10947/17, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.
Судова палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 04.09.2024 у справі №908/3236/21, зазначила, що солідарна відповідальність покладається за порушення (неподання боржником, який перебував у стані загрози неплатоспроможності, заяви про відкриття справи про банкрутство), наслідком якого є неможливість виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами у разі задоволення вимог одного або кількох кредиторів боржника. Тому солідарна відповідальність має деліктну природу, що узгоджується із частиною першою статті 1166 ЦК України, якою встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (пункт 10.15 постанови).
Саме у такому розумінні Велика Палата Верховного Суду витлумачила положення про інший вид відповідальності третіх осіб за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство - про субсидіарну відповідальність, а саме частину другу статті 61 КУзПБ в постанові від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20, пункти 78-81), застосувавши підхід, відповідно до якого доведенням боржника до банкрутства боржнику завдаються збитки, які і спричиняють його неплатоспроможність, і завдані не кредиторам боржника, а самому боржнику.
Хоча інститути солідарної відповідальності керівника/органів управління боржника та субсидіарної відповідальності мають різну правову природу, проте мають і подібні риси, які полягають в тому, що в обох випадках негативні наслідки правопорушень настають у зв`язку із зменшенням майнової сфери боржника через дії чи бездіяльність винних осіб. За правовою природою зазначене зменшення майнової сфери боржника є збитками (частина друга статті 22 ЦК України), які завдані боржнику такими особами (див. mutatis mutandis постанови судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 04.09.2024 у справі № 908/3236/21 від 04.09.2024 у справі № 908/3236/21).
Окрім того, судова палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у наведеній вище постанові зазначила, що законодавець не розділяє ні в часі, ні в кількості звернень і судових проваджень вирішення питання про покладення солідарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство, встановлюючи лише процедуру розгляду та вирішення такого спору: 1) встановлення порушення; 2) з подальшим покладенням за таке порушення солідарної відповідальності та стягнення із суб`єкта відповідної суми.
Такий підхід у вирішенні спору про покладення солідарної відповідальності у справі про банкрутство узгоджується із закріпленим статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правом на ефективний засіб правового захисту.
Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду суд може задовольнити позов саме тоді, коли спосіб захисту, про який просить позивач, є ефективним, тобто може мати наслідком захист права без необхідності повторного звернення до суду, зокрема для вжиття інших, додаткових засобів захисту (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19, пункт 63), від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.13), від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19, пункт 98).
У контексті наведеного вище, судове рішення про виявлення порушення без притягнення винної особи до відповідальності вочевидь не призводить до захисту будь-чиїх прав і створює потребу в повторному зверненні до суду, що порушує статтю 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та не відповідає усталеній практиці Великої Палати Верховного Суду (пункт 10.37 постанови судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.09.2024 у справі №908/3236/21).
Крім того, відповідно до висновків палати Касаційного господарського суду з розгляду справ про банкрутство, викладених в постанові від 04.09.2024 у справі №908/3236/21, арбітражний керуючий, діючи від імені боржника і захищаючи його інтереси, опосередковано діє і в інтересах кредиторів, оскільки кошти, стягнуті на користь боржника, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів.
Отже, відповідно до тлумачення виразу «подальше звернення кредиторів своїх вимог» у частині шостій статті 34 КУзПБ цю норму слід розуміти у тому числі і як звернення боржника з метою подальшого задоволення вимог кредиторів.
Підсумовуючи сформульовані в цій постанові висновки, суд зазначає, що належне телеологічне тлумачення положень частини шостої статті 34 КУзПБ полягає в такому: порушення вимоги Закону своєчасно звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство є підставою для стягнення з винного члена органу управління боржника збитків, спричинених таким порушенням, на користь боржника; належним позивачем за вимогою про стягнення збитків є як кредитор, так і боржник; якщо суд виявив порушення законодавчої вимоги своєчасно звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, такий висновок відображається у мотивувальній, а не резолютивній частині рішення; кошти, стягнені із суб`єкта солідарної відповідальності, є коштами боржника, які, зокрема, включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані для задоволення вимог кредиторів лише у порядку черговості, встановленому Кодексом України з процедур банкрутства.
Враховуючи висновки Верховного Суду, викладені у постанові 04.09.2024 у справі №908/3236/21, щодо необхідності визначення розміру грошової суми солідарної відповідальності відповідача1 ОСОБА_1 як керівника та власника боржника, та відповідачів2, 3 учасників (засновників) ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , які здійснювали управління боржником у 2024 році та на початку 2025 року, як відповідальних компетентних осіб боржника за незадоволення вимог кредиторів ТОВ «Монтажтрейдінг Д», ліквідатором правомірно визначено за належне здійснити задоволення вимог даної заяви про притягнення винних осіб до відповідальності із одночасним стягненням із таких осіб солідарно 62 097 964,11 гривень в якості солідарної відповідальності за незадоволення вимог кредиторів.

Висновки суду за результатами розгляду заяви ліквідатора банкрута про покладення солідарної відповідальності (притягнення до солідарної відповідальності) на органи управління боржника.
Постановою Господарського суду Донецької області від 25.11.2025, зокрема, боржника визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, а також ухвалено посадовим особам банкрута протягом п`ятнадцяти днів з дня призначення ліквідатора передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору, проте такі не було вчинено, постанову суду виконано не було.
Станом на дату момент виникнення непласпроможності боржника згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань учасниками (засновниками) ОСОБА_2 (33,3% частки), ОСОБА_1 (33,3% частки) та ОСОБА_3 (33,4% частки), керівником товариства був ОСОБА_1 .
Процедура банкрутства ініційована кредитором, а не боржником у встановленому законом порядку і строки.
Грошові вимоги кредиторів, визнані судом, є безспірними, підтверджені рішеннями судів, не погашені в ліквідаційній процедурі у зв`язку з відсутністю активів банкрута.
Необхідно зауважити, що однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Будь-яка господарська операція, дія суб`єкта господарювання повинна мати розумне пояснення мети та мотивів її здійснення, які мають відповідати інтересам цієї юридичної особи (зокрема такий висновок наведений у постанові Верховного Суду від 10.08.2023 у справі №904/8850/14).
Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що особи, які виступають від імені юридичної особи, зобов`язані діяти не лише в межах своїх повноважень, але й добросовісно і розумно. Недодержання принципу добросовісності перетворюється на винну поведінку, оскільки протиправне порушення суб`єктивних цивільних прав особи є прямим наслідком дій зобов`язаної особи, яка, виходячи з конкретних обставин, могла усвідомлювати характер своїх дій як таких, що можуть завдати шкоди.

Водночас визначальним для застосування солідарної відповідальності є доведення відповідно до частини 6 статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства та з урахуванням положень статті 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України причинно-наслідкового зв`язку між винними діями/бездіяльністю суб`єкта відповідальності та настанням негативних для боржника наслідків (неплатоспроможності боржника та відсутності у боржника активів для задоволення вимог, визнаних у процедурі банкрутства вимог кредиторів), обов`язок чого покладається на ліквідатора. Встановлення такого причинно-наслідкового зв`язку також належить до об`єктивної сторони цього правопорушення.
Тобто зміст відповідного делікту становлять умисні і цілеспрямовані дії/бездіяльність, результатом яких є банкрутство юридичної особи та шкода, завдана приватним і суспільним інтересам.
Суб`єкт (суб`єкти) правопорушення визначені законом, зокрема ними є засновники (учасники, акціонери) або інші особи, у тому числі керівник боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, за умови існування вини цих осіб у банкрутстві боржника.
Притягнення до солідарної/субсидіарної відповідальності винних у доведенні до банкрутства осіб є не лише механізмом відновлення порушених прав кредиторів, а також стимулюванням добросовісної поведінки засновників, керівників та інших осіб пов`язаних з боржником і як наслідок недопущення здійснення права власності на шкоду інших осіб.
Щодо суб`єктивної сторони правопорушення, то її становить ставлення особи до вчинюваних нею дій чи бездіяльності (вини суб`єкта правопорушення).
Статтею 34 КУзПБ закріплено правову презумпцію субсидіарної відповідальності осіб, що притягуються до неї, складовими якої є існування у боржника перед кредитором/кредиторами зобов`язань, строк виконання яких настав та недостатність майна для задоволення вимог кредиторів, строк виконання яких настав .
Однак зазначена презумпція є спростовною, оскільки передбачає можливість відповідних осіб довести відсутність своєї вини у банкрутстві боржника та уникнути відповідальності. Спростовуючи названу презумпцію, особа, яка притягується до відповідальності має право довести свою добросовісність, підтвердивши її відповідними доказами.
А ні чинним, а ні попереднім керівниками, засновниками підприємства, не надано доказів вжиття заходів направлених на погашення вимог, виконання грошових зобов`язань та/або відновлення платоспроможності банкрута.
Згідно аналізу фінансового стану банкрута наявні ознаки приховування стійкої неплатоспроможності боржника та доведення до банкрутства. 
З поданого ліквідатором звіту слідує, що активів у банкрута не виявлено. Одним із активів банкрута була дебіторська заборгованість, яка не стягнута ні до відкриття провадження про банкрутство, так і в ліквідаційній процедурі через відсутність документального її підтвердження. Документація в підтвердження суми дебіторської заборгованості ліквідатору банкрута не передано. 
Грошові зобов`язання виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство.
16.04.2025 року по 17.04.2025 відбувся ряд змін реєстраційної інформації, зокрема у складі органів управління та бенефіціарних власників банкрута. Суд погоджується з доводами ліквідатора, що така поведінка свідчить про недобросовісність попередніх органів управління та посадових осіб, їх усвідомлення протиправного характеру своїх дій у період управління боржником та намір ухилитися від відповідальності перед кредиторами шляхом формальної передачі контролю над боржником іншим особам (так звана - фіктивна зміна засновників).
Також судом враховано і зміну юридичної адреси боржника з міста Дніпро на місто Краматорськ Донецької області, яке знаходиться поблизу лінії фронту та систематично піддається обстрілам. В умовах, коли у місті Краматорськ господарська діяльність є фактично неможливою через воєнний стан.
Відповідачами не спростовано ні поданий аналіз на предмет виявлення ознак неплатоспроможності, ні доводи, наведені ліквідатором в заяві, не зазначено обставини, які б перешкоджали вжити заходи направлені на відновлення платоспроможності боржника, зокрема, звернутись до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. 
Су вважає наявним причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями органів управління боржником, внаслідок яких фактично і виникли грошові зобов`язання у боржника, перед кредиторами у справі, відсутність вжитих заходів направлених на відновлення платоспроможності боржника, не звернення до суду при очевидній загрозі неплатоспроможності, із банкрутством Товариства.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви ліквідатора банкрута про покладення солідарної відповідальності (притягнення до солідарної відповідальності) на колишнього директора та органи управління Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтажтрейдінг Д» (код ЄДРПОУ 43541222) попередня назва - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вент-Клімат», за незадоволення вимог кредиторів.

Керуючись статтями 12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд 

В И Р І Ш И В

Заяву ліквідатора - арбітражного керуючого Савченка Вячеслава Анатолійовича про покладення солідарної відповідальності (притягнення до солідарної відповідальності) на колишнього директора та органи управління Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтажтрейдінг Д» (код ЄДРПОУ 43541222) попередня назва - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вент-Клімат», за незадоволення вимог кредиторів - задовольнити.

Покласти на  ОСОБА_1  ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ),  ОСОБА_2  ( АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ),  ОСОБА_3  ( АДРЕСА_3 ; ІПН НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) солідарну відповідальності за незадоволення вимог кредиторів у справі №905/781/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтажтрейдінг Д» (84307, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Паркова, будинок № 38; код ЄДРПОУ 43541222).

Стягнути солідарно з  ОСОБА_1  ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ),  ОСОБА_2  ( АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ),  ОСОБА_3  ( АДРЕСА_3 ; ІПН НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтажтрейдінг Д» (84307, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Паркова, будинок № 38; код ЄДРПОУ 43541222; IBAN НОМЕР_6 , Банк: АТ "УкрСиббанк", МФО 35 1005) 2 097 964,11 гривень в якості солідарної відповідальності за незадоволення вимог кредиторів банкрута.

Стягнути з  ОСОБА_1  ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь арбітражного керуючого Савченка Вячеслава Анатолійовича (свідоцтво про право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1862 від 05.02.2018); 53201, Дніпропетровська область, місто Нікополь, проспект Трубників, будинок №56/436-1, приміщення "Баскава", офіс №71; ІПН НОМЕР_7 ) судовий збір в сумі 1 774,93 гривень судового збору.

Стягнути з  ОСОБА_2  ( АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь арбітражного керуючого Савченка Вячеслава Анатолійовича (свідоцтво про право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1862 від 05.02.2018); 53201, Дніпропетровська область, місто Нікополь, проспект Трубників, будинок №56/436-1, приміщення "Баскава", офіс №71; ІПН НОМЕР_7 ) судовий збір в сумі 1 774,93 гривень судового збору.

Стягнути з  ОСОБА_3  ( АДРЕСА_3 ; ІПН НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на користь арбітражного керуючого Савченка Вячеслава Анатолійовича (свідоцтво про право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1862 від 05.02.2018); 53201, Дніпропетровська область, місто Нікополь, проспект Трубників, будинок №56/436-1, приміщення "Баскава", офіс №71; ІПН НОМЕР_7 ) судовий збір в сумі 1 774,94 гривень судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.
Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

У судовому засіданні 27.04.2026 проголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 01.05.2026.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя С.М. Фурсова