Справа № 589/2316/26
Провадження № 3/589/1353/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року	м. Шостка	

Суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області Теміров Ч.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , інваліда ІІ групи, 
за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И В:
27.04.2026 близько 18 год.00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо своєї дружини ОСОБА_2 під час сварки в присутності малолітньої дитини, чим завдав шкоди психічному здоров`ю малолітнього ОСОБА_2 , а саме переляк.
На початку судового засідання судом роз`яснено ОСОБА_1 , його права як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначені статтею 268 КУпАП.. Вказане підтверджується розпискою, котра міститься в матеріалах справи. ОСОБА_1 зазначив, що права йому зрозумілі і додаткових роз`яснень він не потребує. Жодних заяв та клопотань щодо розгляду справи заявлено не було.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав, повідомивши, що подія, з приводу якої складено протокол, має характер побутової сварки, між ним та дружиною. Вважає, що його дії не мають ознак домашнього психологічного насильства відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , у зв`язку з чим відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Суд, заслухавши особу,яка притягується до адміністративної відповідальності, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 780594 від 27.04.2026; протокол про прийняття заяви ОСОБА_1 від 27.04.2026; письмові пояснення ОСОБА_2 27.04.2026; дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та з цих підстав провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з такого. 
Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 173-2 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.
Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.
Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.
Згідно з п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Відповідно до п.14 ст.1 цього Закону психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Особливостями домашнього насильства є наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 780594 від 27.04.2026 вбачається, що 27.04.2026 близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо своєї дружини ОСОБА_2 під час сварки в присутності малолітньої дитини, чим завдав шкоди психічному здоров`ю малолітнього ОСОБА_2 , а саме переляк.
Разом із цим у протоколі не вказано форму домашнього насильства та його наслідки відповідно до диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП, а крім цього у судовому засіданні не доведено факт вчинення саме домашнього насильства відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 , оскільки у той день між подружжям виникла побутова сварка в присутності дитини, яку одразу вичерпано. 
Крім того, практикою ЄСПЛ вироблено стандарти щодо того, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певна особа має доводити в суді, а також суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки в такий спосіб неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення у справі «Малофєєва проти росії» від 30.08.2013, п.п.117-120).
Таким чином, ураховуючи обставини справи, відсутні докази, які б вказували на наявність свідомих, умисних дій ОСОБА_1 ,, вчинених по відношенню до його малолітнього сина які б свідчили про намір заподіяти насильство щодо нього, обмежити чи порушити його особисті права та свободи, що мало наслідком спричинення шкоди психічному здоров`ю останнього. Отже, в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки, притаманні домашньому насильству, а наявні ознаки сварки між ним та його дружиною.
З досліджених у судовому засіданні доказів, проаналізованих у їх сукупності та взаємозв`язку, слідує, що у діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП. 
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, викладене вище надає обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи складу адміністративного правопорушення, інкримінованого особі та передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки відповідно до вимог ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини мають тлумачитися судом на користь особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 247, 283 285 КУпАП, суд
УХВАЛИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст.173-2 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя	Ч.М.Теміров