490/2708/26 від21.05.2026
н\п 3/490/1061/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2026 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Лященко В.Л., при секретарі Ведмеденко А.С., за участі прокурора Чернявського Я.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу в режимі відеоконференції про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Миколаївського управління департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який працював на момент вчинення правопорушення водієм-кранівником краново-підйомного відділення групи інженерного забезпечення частини інженерного забезпечення робіт з ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Миколаївській області, маючого спеціальне звання – сержант служби цивільного захисту,
- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,
В С Т А Н О В И В :
Відповідно до наказу Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Миколаївській області №181 від 20.06.2022 ОСОБА_1 було прийнято на службу, зараховано в кадри ДСНС та призначено на посаду водія-кранівника краново-підйомного відділення групи ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій аварійно-рятувальної частини з ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Миколаївській області.
Згідно наказу ГУ ДСНС України в Миколаївській області «Про присвоєння чергових спеціальних звань особам молодшого начальницького складу» №188 від 01.08.2023, ОСОБА_1 присвоєно звання – сержант служби цивільного захисту.
Таким чином, маючи вищевказане звання, ОСОБА_1 був особою начальницького складу служби цивільного захисту, відповідно є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону «Про запобігання корупції» (далі Закон), та згідно до пп. «д» п.1 ч.1 ст. 3 Закону, на нього поширювалась юридична відповідальність за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією.
Згідно наказу №146 від 06.06.2025 ОСОБА_1 було звільнено із вказаної посади з 06.06.2025.
Після цього, ОСОБА_1 , зобов`язаний був подати декларацію, особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями «при звільненні», у термін до 06.07.2025 включно.
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями «при звільненні» подав лише 23.07.2025, чим допустив порушення встановленого строку подання електронної декларації.
Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Прокурор в судовому засіданні вказав, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, про що свідчать докази, наявні в матеріалах справи, а тому просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні вказаного правопорушення.
ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що намагався подати декларацію у необхідний термін, однак внаслідок обстрілів Одеської області та інших регіонів України, або внаслідок того, що не працював Інтернет, не зміг виконати дану вимогу вчасно.
Заслухавши думку учасників справи, дослідивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до змісту вимог ст. 245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.
Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема, про місце, час вчинення та суть правопорушення, спричинену матеріальну шкоду, а також про свідків і потерпілих. Тому предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.
Частиною 1 статті 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Згідно п. 1 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 №87, Міністерство внутрішніх справ України (МВС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.
МВС є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах: цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності (абз. 5 п. 1 Положення про Міністерство внутрішніх справ України).
Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності (п. 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 №1052).
Відповідно до Положення про аварійно-рятувальну частину з ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Миколаївській області, аварійно-рятувальна частина з ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області є структурним підрозділом аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Миколаївській області.
Згідно ч. 5 ст. 101 Кодексу цивільного захисту України, на осіб начальницького складу служби цивільного захисту поширюються вимоги та обмеження, передбачені Законом України «Про запобігання корупції».
Нормами пункту 2 частини першої статті 104 Кодексу цивільного захисту України визначено, що молодший начальницький склад це сержант служби цивільного захисту, майстер-сержант служби цивільного захисту, головний майстер-сержант служби цивільного захисту.
Пунктом 6 Загальних питань Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 №593, визначено, що особи начальницького складу є особами, уповноваженими на виконання функцій держави, на яких поширюється дія вимог та обмежень, передбачених Законом України "Про запобігання корупції".
Відповідно до підпункту 1 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, щорічна декларація суб`єкта декларування подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.
Відповідно до пункту 5 ч. 1 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти; ч. 5 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», - нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Нормативно-правові акти Національного агентства після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях. Нормативно-правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.
Указом Президента України від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації на території України введено воєнний стан який діє до теперішнього часу.
У зв`язку з чим НАЗК відповідно до роз`яснень від 07.03.2022 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю в умовах воєнного стану (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента, проведення перевірок)», які розроблені з урахуванням положень Закону України від 03.03.2022 № 2115-ІХ «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» - відтерміновано обов`язок подання декларації.
Відповідно ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» від 20.09.2023 № 3384-ІХ, який набрав чинності 12.10.2023 та яким відновлено обов`язок декларування.
Відповідно роз`яснення НАЗК «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку)» від 13.11.2023 №4 визначено, що декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону протягом 30 календарних днів з дня припинення діяльності. Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації, перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності.
Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Враховуючи вищезазначене, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення № 13 від 26.03.2026 року, яким встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;
- контрактом №256/22 про проходження служби цивільного захисту від 20.06.2022 про несення служби ОСОБА_1 ;
- наказом №181 від 20.06.2022 про прийняття на службу ОСОБА_1 та присвоєння йому спеціального звання – рядового служби цивільного захисту, та призначено на посаду водія-кранівника краново-підйомного відділення групи ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій аварійно-рятувальної частини з ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Миколаївській області;
- наказом №188 від 01.08.2023 про присвоєння спеціального звання молодшого начальницького складу по аварійно-рятувальному загону спеціального призначення ОСОБА_1 – сержант служби цивільного захисту;
- наказом №136 від 31.05.2025 про звільнення ОСОБА_1 із служби цивільного захисту з 06.06.2025;
- витягом з Єдиного державного реєстру декларацій, згідно якого вбачається, що ОСОБА_1 декларацію типу «при звільненні», подав 23.07.2025 о 21 годині 47 хвилин;
- послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» - ОСОБА_1 за період 07.06.2025-24.07.2025, з якого слідує, що декларацію ним було подано та підтверджено кваліфікованим електронним цифровим підписом 23.07.2025 о 21 годині 47 хвилин;
- повідомленням Національного агентства з питань запобігання корупції від 13.02.2026, адресованого Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про встановлення факту несвоєчасного подання декларацій особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема ОСОБА_1 .
Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в судовому засіданні. При цьому дані, які б спростовували чи ставили під сумнів досліджені докази, вказували про порушення вимог КУпАП України під час їх отримання, у справі відсутні і не встановлені.

Відповідно до абзацу 9 підпункту 1 пункту 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» під поважними причинами несвоєчасного подання декларації слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою.
Положеннями, викладеними Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 22.05.2017 року за №223-943/0/4-17, визначено, що невжиття заходів суб`єктом декларування щодо своєчасності отримання електронного ключа, відомостей про склад сім`ї, їх доходи та інших необхідних даних для заповнення декларації, не може визнаватися реабілітуючою обставиною та поважною причиною для несвоєчасного подання декларації.
Як вбачається з матеріалів провадження, поважні причини щодо несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, неохоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні) у ОСОБА_1 - відсутні.
Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми неправомірними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме «при звільненні» за період, неохоплений раніше поданими деклараціями.
При визначенні міри адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 суд враховує характер правопорушень, обставини справи щодо місця, часу правопорушень, і їх наслідків, ступінь вини правопорушника, його майновий стан.
Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, судом не встановлено.
Враховуючи особу винного, його майновий стан, ступінь вини, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, відсутність відомостей, що негативно характеризують його особу, суд вважає, що відповідно до мети адміністративного стягнення, яке застосовується до особи з метою його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП) необхідним та достатнім для його виправлення буде застосування до ОСОБА_1 міри адміністративного стягнення у виді мінімального штрафу, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, тобто в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таке покарання буде необхідним, достатнім і допустимим, тобто призначене з метою виховання правопорушника і запобігання вчинення ним нових правопорушень.
Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Відповідно до цієї статті та ст.4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665.60 грн. на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції»; ст.ст. 40-1, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суд, 
П О С Т А Н О В И В :
Визнати  ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів - Миколаївське ГУК/Централ. р н/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 37992030, банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) – 899998, рахунок отримувача - UA688999980313040106000014483, Код класифікації доходів бюджету –21081100.

Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір у розмірі 665.60 грн. (шістсот п`ять грн. шістдесят коп.) на розрахунковий рахунок UA798999980313131206000014483, отримувач Миколаїв.ГУК/Централ.р-н/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37992030, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), призначення платежу - судовий збір (ДСА 050).
Строк пред`явлення постанови суду до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
У разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, з правопорушника у порядку примусового виконання стягується подвійний розмір штрафу, у відповідності до ст. 308 КУпАП.
Суддя         В.Л.Лященко